ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 р.	Справа № 520/9294/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енліль» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, по справі № 520/9294/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енліль»
до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
28.05.2021 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Енліль» (далі – ТОВ «Енліль», підприємство) звернулось до суду з позовом, яким просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області (далі – ГУ ДПС у Харківській області) від 10.03.2021 року № 00028960707 форми «В1» із додатком у вигляді розрахунку суми бюджетного відшкодування, суми визначеного податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій по податку на додану вартість, яким визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1.259.958,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 314.996,25 грн.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року адміністративний позов ТОВ «Енліль» залишено без задоволення.
Не погоджуючись із судовим рішенням, підприємством подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, вважає його ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги позивач зазначив, що головним бухгалтером підприємства помилково двічі було сформовано бюджетне відшкодування, включивши в податкову декларацію за листопад 2020 року суму за періодом виникнення в червні 2020 року в розмірі 1.259.982,00 грн, оскільки не була обізнана про подання підприємством скарги до ДПС України та неузгодженість цієї суми. При цьому, під час проведення документальної перевірки у лютому 2021 року, коли зазначений факт був виявлений контролюючим органом, ТОВ «Енліль» вже не мало можливості виправити зазначену помилку згідно вимого п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України.
За приписами   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).   Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з   наступного.
Судом установлено, що на    підставі направлень від 01.02.2021 року № 738, 739, виданих Головним управлінням ДПС у Харківській області, відповідно до наказу ГУ ДПС у Харківській області від 18.01.2021 року № 16-п, виданого на підставі підпункту 19-1.16   пункту   19-1.1 ст. 19-1, підпункту   20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту   75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту   78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України   (далі – ПК України) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Енліль» (податковий номер 33818784) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.12.2020 року № 9339618314, з урахуванням уточнюючого розрахунку від 29.12.2020 року № 9349884263 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
За результатами проведеної перевірки, контролюючим органом складено акт перевірки від 16.02.2021 року № 2455/20-40-07-07-09/33818784 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Енліль» (податковий номер 33818784) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до бюджету (далі – акт перевірки) (т.1 а.с.42-73).
Відповідно до висновків акта перевірки, контролюючим ораганом встановлено наступні порушення ТОВ «Енліль»:
- п. 50.1 ст. 50, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 ПК України, п. 4 розділу V, п. 5 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 року № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 159/28289 (із змінами і доповненнями) оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1) за листопад 2020 року на 1.306.370,00 грн;
- п. 187.1 ст. 187, пп. 2 п. 3; пп. 3 п. 3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 159/28289 (із змінами і доповненнями) оскільки ним завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на 1.002.756,00 грн.
          На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 10.03.2021 року № 00028960707 форми «В1» із додатком у вигляді розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) з податку на додану вартість, яким визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1.259.958,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 314.996,25 грн (т.1 а.с.74).
          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивач двічі сформував бюджетне відшкодування на підставі від`ємного значення червня 2020 року, а така помилка впливає на сутність податкових відносин з бюджетного відшкодування та може бути підставою для позбавлення платника податків права на податкове відшкодування та нарахування штрафної санкції.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до пп.   14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України,   бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у   розділі V цього Кодексу.
Алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ визначено   ст. 200 ПК України.
Відповідно до п.   200.1 ст. 200 ПК України   сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредит такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з пп. «б» п.   200.4 ст. 200 ПК України   при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.   200-1.3 ст. 200-1   цього   Кодексу   на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Пунктом 200.7 ст. 200 ПК України встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що сума від`ємного значення визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду та враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього   Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу платник ПДВ має право обирати: декларувати йому суму бюджетного відшкодування чи зараховувати цю суму до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. При цьому податковий кредит, який бере участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування, формується за рахунок сум від`ємного значення з ПДВ, які фактично сплачені отримувачем товару його постачальнику (постачальникам) у попередніх (попередньому) податкових періодах і податковому періоді), що передують (передує) звітному.
Матеріалами справи установлено, що 19.07.2020 року ТОВ «Енліль» було подано податкову деларацію з ПДВ за червень 2020 року, в якій підприємство відобразило у р. 21 суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 1.645.013,00 грн (т.1 а.с.120-121).
24.07.2020 року ТОВ «Енліль» подано уточнючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2020 року № 9176387343 (т.1 а.с.99-100).
З письмових пояснень підприємства убачається, що у зазначеному вище уточнюючому розрахунку від 24.07.2020 року, позивачем помилково був заповнений рядок 20.2 (1.600.000,00 грн), який заповнюється при заявленні від`ємного значення до бюджетного відшкодування, у зв`язку із чим, в рядку 20.3, що переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, містились недостовірні дані, а в рядку 20.3 підприємство відобразило залишок від`ємного значення, який переходить до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 45.013,00 грн.
17.08.2020 року підприємством самостійно виявлено вищезазначену помилку та подано уточнючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2020 року № 9203182708 до граничних строків подання декларації з ПДВ за липень 2020 року, яким зменшено суму заявленого бюджетного відшкодування з ПДВ на 1.600.000,00 грн (р. 20.2) та збільшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядом 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) у рядку 21, в якому відображено суму в розмірі 1.645.013,00 грн (т.1 а.с.107-108).
19.08.2020 року ТОВ «Енліль» подано податкову декларацію за липень 2020 року, яка була зареєстрована за № 9205759018 (т.1 а.с.133-134).
При цьому, рядок 21 (1.645.013,00 грн) за відомостями декларації за червень 2020 року, підприємством перенесено до ряд. 16.1 декларації наступного звітного періоду в декларації за липень 2020 року, тобто ТОВ «Енліль» у вказаній декларації за липень 2020 року було відображено у рядку 16.1 значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (за червень 2020 року) у розмірі 1.645.013,00 грн.
За результатами проведеної контролюючим органом камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року, за результатами якої складено акт від 18.09.2020 року № 149/20-40-04-02-08/33818784.
На підставі висновків акта перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.10.2020 року № 00000/62/0402, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 1.600.000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 400.000,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року по справі № 520/222/21, залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2021 року, адміністративний позов ТОВ «Енліль» до ГУ ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 06.10.2020 року № 00000/62/0402 форми «В1» із додатком у вигляді розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) по податку на додану вартість, яким визначено завищення бюджетного віжшкодування з податку на додану вартість в сумі 1.600.000,00 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 400.000,00 грн задоволено в повному обсязі.
При цьому, судом по справі № 520/222/21 підтверджено, що ТОВ «Енліль» у липні 2020 року у рядку 16.1 декларації з ПДВ за липень 2020 року було відображено від`ємне значення ПДВ, яке склалося у червні 2020 року у сумі 1.645.013,00 грн, що підтверджує правомірність дій підприємства при формуванні податкового кредиту з ПДВ за липень 2020 року, та як наслідок підтверджує відсутність завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року на 1.600.000,00 грн.
Крім того, рішеннями судів по справі № 520/222/21 встановлено, що висновки податкового орагану щодо порушення позивачем податкового законодавства при наданні звітної інформації за серпень 2020 року є передчасними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим підприємство неправомріно позбавлено права на бюджетне відшкодування щ податку на додану вартість на рахунок платника у банку за податковою деклрацією з податку на додану вартість за серпень 2020 року.
21.12.2020 року ТОВ «Енліль» подано податкову декларацію з ПДВ за листопад 2020 року № 9339618314 (т.1 а.с.160-174).
Згідно додатку 3 «Розрахунок бюджетного відшкодування» до податкової декларації з ПДВ за листопад 2020 року № 9339618314, з урахуванням уточнюючого розрахунку від 29.12.2020 року № 9349884263, підприємство задекларувало від`ємне значення з ПДВ, заявлене до відшкодування з бюджету в сумі 2.627.306,00 грн, яке виникло у звітних періодах, а саме – червень та листопад 2020 року (т.1 а.с.175-176).
ТОВ «Енліль» у рядку 20.2.1 податкової декларації за листопад 2020 року № 9339618314 помилково відображено значення 2.627.306,00 грн, яке складалось із показника 1.259.982,00 грн (червень 2020 року) + 1.367.324,00 грн (листопад 2020 року).
З пояснень підприємства вбачається, що ним помилково було включено значення попереднього звітного (податкового) періоду (червень 2020 року) в сумі 1.259.982, 00 грн. Вказана помилка відбулась у зв`язку із тим, що податкова декларація за листопад 2020 року була складена новим головним бухгалтером підприємства Д`яченко Л.М., яка не була обізнана про те, що підприємство оскаржує податкове повідомлення-рішення від 06.10.2020 року № 0000/62/0402, прийняте за висновками камеральної перевірки податкової декларації за липень 2020 року № 9205759018, складеної попереднім головним бухгалтером Жулій Н.В. та сума 1.259.982,00 грн є неузгодженою.
Зі змісту акта перевірки встановлено, що ТОВ «Енліль» завищено показник рядку 16.1 (колонка Б) декларації з ПДВ за листопад 2020 року на 1.916.694,00 грн внаслідок врахування, всупереч вимогам п. 50.1 ст. 50, п. 1.3.1 п. 200.4 ст. 200 ПК України, п. 5 розділу VI Поярдку № 21, суми від`ємного значення попереднього періоду, що призвело до завищення суми податкового кредиту (рядок 17 колонка Б) за листопад 2020 року у розмірі 1.916.694,00 грн, рядка 20.2 на суму 1.259.985,00 грн, рядка 21 на суму 656.709,00 грн.
З пояснень контролюючого органу випливає, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким застосована штрафна (фінансова) санкція (штраф) стало те, що підприємством двічі сформовано бюджетне відшкодування на підтаві від`ємного значення червня 2020 року та така помилка впливає на сутність податкових відносин з бюджетного відшкодування та може бути підставою для позбавлення платника податків права на податкове відшкодування та нарахування штрафної (фінансової) санкції.
17.11.2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від ТОВ «Енліль» надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, в якій позивач просить відмовитись від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.03.2021 року № 00028960707 форми «В1» в частині суми визначеного податкового зобов`язання з податку на додану вартість, яким визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1.259.985,00 грн, як такої, що заявлено помилково.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що після набрання законної сили рішення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі № 520/222/21, на рахунок підприємства відшкодовано суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1.285.004,00 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно   статтями 238,   240   цього Кодексу.
Пукнтом 2 ч. 1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
          З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява ТОВ «Енліль» про відмову від частини позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.03.2021 року № 00028960707 форми «В1» в частині суми визначеного податкового зобов`язання з податку на додану вартість, яким визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1.259.985,00 грн підлягає задоволенню, а провадження по справі в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.03.2021 року № 00028960707 форми «В1» в частині суми визначеного податкового зобов`язання з податку на додану вартість, яким визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1.259.985,00 грн – закриттю.
          Щодо іншої частини позовних вимог, якою позивач просить визнати протиправним та скасувати податковове повідомлення рішення від 10.03.2021 року форми «В1» в частині застосованої відносно ТОВ «Енліль» штрафної (фіанансової) санкції в сумі 314.966,25 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених   підпунктами 54.3.1,   54.3.2   (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку),   54.3.6   пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування (п. 123.2 ст. 123 ПК України).
Отже, обов`язковою умовою застосування фінансових санкцій (штрафів) в порушення п. 123.2 ст. 123 ПК України, є наявність умислу платника податків на вчинення податкового правопорушення. 
          Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діянні (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контроюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
          Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують додведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
          Згідно із п. 109.2 ст. 109 ПК України, порушення податкового законодавтсва та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
          Відповідно до п. 109.3 ст. 19 ПК України, у випадках, взначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2-1235 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 1251.2-1251.4 статті 1251 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
          З аналізу вказаних норм права випливає, що необхідною умовою притягнення платника податків до фінансової відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого п. 123.2 ст. 123 ПК України, є наявність умисних дій та вини такого платника податків.
З огляду на викладене, під час перевірок платника податків, зокрема, в разі встановлення факту завищення суми бюджетного відшкодування та встановивши доведеність обставин, які б свідчили про цілеспрямове створення умов, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або ненанлежне виконання вимог, установлених ПК України, контролюючі органи можуть застосувати штраф до такого платника податків за діяння, яке вчинено умисно.  
          Відповідно до відомостей додатку до податкового повідомлення-рішення від 10.03.2021 року № 00028960707, а саме, розрахунку зменшення суми бюджетного відшкодування, суми визначеного податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій ТОВ «Енліль», за встановлене відповідачем завищення суми бюджетного відшкодування у розмірі 1.259.985,00 грн, до підприємства застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 314.996,25 грн за ставкою 25% у відповідності до п. 123.2 ст. 123 ПК України (т.1 а.с.75).
          Однак, колегія суддів зауважує, що в акті перевірки, контролюючим органом не зазначено обставини та не доведено фактів, які свідчили б про умисне завищення суми бюджетного відшкодування підприємством.
При цьому, в акті перевірки контролюючий орган зазначив, що в охопленому перевіркою звітному періоді платник податків ТОВ «Енліль» не оформляв взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування (т.1 а.с.80).
Пунктом 50.2. ст. 50 ПК України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок (з урахуванням термінів продовження, зупинення або перенесення термінів її проведення) не має права подавати уточнюючі податкові декларації (розрахунки) до поданих ним ранішене податкових деларацій з відповідного податку і збору за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом.
З письмових пояснень ТОВ «Енліль» вбачається, що під час проведення документльної позапланової перевірки в період з 01.02.2021 року по 05.02.2021 рік, коли контролюючим органом було виявлено факт завищення суми бюджетного відшкодування, у підприємства  не було можливості виправити означену помилку в силу приписів п. 50.2 ст. 50 ПК України.
Згідно із ч. 1   ст. 9 КАС України   розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до ч. 2   ст. 77 КАС України   в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.
Однак, відповідачем ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час   апеляційного перегляду рішення, доказів про умисне завищення суми бюджетного відшкодування підприємством не надано.
Відповідно до ст.   242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.   
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на   підставі   повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1   ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ «Енліль» та скасовує рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року з прийняттям нового судового рішення в частині, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Енліль» в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.03.2021 року форми «В1 застосованої відносно ТОВ «Енліль» штрафної (фіанансової) санкції в сумі 314.966,25 грн відмовлено.
Інші доводи сторін на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
          На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енліль» задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 по справі № 520/9294/21 скасувати.
Провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Енліль» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.03.2021 року № 00028960707 форми «В1» в частині суми визначеного податкового зобов`язання  з податку на додану вартість, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Енліль» визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1.259.985,00 гривень – закрити.
В іншій частині позовних вимог прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енліль» задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податковове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.03.2021 року форми «В1» в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енліль» штрафної (фіанансової) санкції в сумі 314.966,25 гривень.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва   	
          Повний текст постанови складено  10.02.2022 року