УХВАЛА

24 січня 2022 року 
м. Київ
cправа №  910/2902/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Могил С.К.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Київспецтранс" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021
та рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021
у справі № 910/2902/21
за позовом Приватного акціонерного товариства "Київспецтранс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК Еко Світ" 
про врегулювання розбіжностей при укладенні правочину,
В С Т А Н О В И В:
На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 05.01.2022 надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Київспецтранс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 (повний текст складено 13.12.2021) та рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі № 910/2902/21, подана до Суду 29.12.2021.
Згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи №  910/2902/21 між суддями від 05.01.2022 та від 06.01.2022 автоматичний розподіл не відбувся, у зв`язку із відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ  О.В., Волковицька Н.О.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст.  287  -290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2)якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити:
пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення; 
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній. 
У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК  України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у ч.ч. 1, 3 ст.  310 цього Кодексу.
Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч. 2 ст. 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
З урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставами касаційного оскарження заявник визначив п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України. 
При цьому, обґрунтовуючи п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, скаржник зазначає, що застосовані Північним апеляційним господарським судом в оскаржуваній постанові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №  922/1286/19, від 22.08.2018 у справі №  925/1265/16, від 22.09.2020 у справі №  910/3009/18, від 05.06.2018 у справі №  338/180/17, від 30.01.2019 у справі №  569/17272/15-ц, від 04.08.2020 у справі № 910/10764/19, від 07.11.2018 у справі №  488/5027/14-ц, від 07.05.2018 у справі №  927/522/17, від 21.08.2018 у справі №  910/14144/17, від 11.09.2018 у справі №  905/1926/16 не є висновками у подібних правовідносинах та не можуть бути застосовані до даної справи оскільки, предмети спорів, підстави позовів, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин є відмінним від справи №  910/2902/21.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абз. 2 п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України).
Хоча скаржник у касаційній скарзі і зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду, однак фактично зазначає, що обставини вказаних справ не є подібними та тотожними зі справою №910/2902/21, тоді як п. 2 ч. 2 ст. 287, абз.  2  п.  5 ч. 2 ст. 290 ГПК України визначено, що скаржник має вмотивовано обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права саме у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Таким чином скаржником не вмотивовано обґрунтування необхідності відступлення від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду, у зв`язку з чим не визначено належним чином підстави касаційного оскарження судових рішень як того вимагає ч.  2  ст. 287 ГПК України та п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті  174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Частиною 2 ст. 174 ГПК України унормовано, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Оскільки скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху. 
На виконання вимог цієї ухвали скаржнику необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст.  287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали. 
Способом усунення недоліків касаційної скарги є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.
Суд звертає увагу, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.
Таким чином, касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Київспецтранс" підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно викласти касаційну скаргу у новій редакції та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав).
Керуючись ст.ст. 174, 234, 287, 290 - 292 ГПК України, Суд,-
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київспецтранс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі № 910/2902/21 залишити без руху.
2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху у справі №  910/2902/21. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                          Могил С.К.