ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 березня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/7476/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,    
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
       на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року (суддя Конишева О.В.) у справі №280/7476/21 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                  в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
визнати протиправними дії Запорізької обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 01.04.2020 по 14.03.2021 включно відповідно до приписів ст. 81 Закону України Про прокуратуру ; 
зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру провести нарахування та виплату позивачу заробітної плати виходячи з розміру посадового окладу в 2020 році в сумі 25 224,00 грн. та посадового окладу в 2021 році в сумі 27 240, 00 грн. за період з 01.04.2020 по 14.03.2021 року, що складає 287 532, 50 (двісті вісімдесят сім тисяч п`ятсот тридцять дві гривні п`ятдесят копійок) з урахуванням раніше проведених виплат та сплати податків і зборів. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що працює в системі органів прокуратури України. За період роботи з 01.04.2020 по 14.03.2021 заробітна плата нараховувалась та виплачувалась позивачеві в меншому розмірі, ніж передбачено ст..81 Закону України «Про прокуратуру». Такі нарахування та виплата заробітної плати в меншому розмірі провадилися відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури". Такі дії відповідача позивач вважав неправомірними, оскільки нарахування заробітної плати із застосуванням положень постанови КМУ №505 суперечить ч.1 ст.81 Закону України «Про прокуратуру», якою прямо передбачено, що заробітна плата регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Також зазначав про те, що неправомірність виплати заробітної плати на підставі положень постанови КМУ №505 підтверджена і Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018(2840/18), яким визнано неконституційним окремі положення Бюджетного кодексу України, в частині оплати праці прокурорів.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції фактично виходив з того, що оскільки позивач не займав посаду прокурора обласної або окружної прокуратури, то останній 
не міг розраховувати на отримання заробітної плати у розмірах, визначених ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру», оскільки вказаною нормою права визначено розмір заробітної плати саме прокурорів обласних чи окружних прокуратур.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує на те, що судом першої інстанції невірно застосовано до спірних відносин норми матеріального права, насамперед, положення ч.1 ст.81 Закону України «Про прокуратуру», якою прямо передбачено, що заробітна плата регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. З цих підстав позивач вказує на неможливість застосування до спірних відносин положень постанови КМУ №505 та інших законів і підзаконних нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок оплати працівників прокуратури. Не погоджується позивач і з висновками суду першої інстанції щодо неможливості застосування у спірних відносинах ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру», оскільки позивач не працював в окружній прокуратурі. З цього приводу позивач вказує на те, що окружні прокуратури фактично почали свою роботу лише 15 березня 2021 року, а до цього часу діяли місцеві прокуратури, в якій і працював позивач. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з лютого 2004 року працює в органах обласної прокуратури по теперішній час. 3 15.12.2015 по 15.03.2021 позивач обіймав посаду прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області. 
15.03.2021 позивача призначено на посаду прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області, що підтверджується записом у трудовій книжці. 
На своє звернення позивач отримав відповідь від Запорізької обласної прокуратури (№21-505вих-21 від 30.04.2021) з якої вбачається, що розмір заробітної плати за період роботи з 01.04.2020 по 14.03.2021 визначався виходячи із посадових окладів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо нарахування та виплати заробітної плати на підставі положень постанови КМУ №505, а не у розмірах, передбачених ст..81 Закону України «Про прокуратуру», позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Згідно із ч.1 ст.81 Законом № 1697-VІІ заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 3 ст. 81 Закону № 1697-VІІ передбачалось, що посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених Законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат (в подальшому розмір окладу змінювався). Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора місцевої прокуратури з коефіцієнтом прокурора регіональної прокуратури - 1,2. В подальшому з 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII, яким внесено зміни до ч. 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" та визначено, що посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури становить 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а в подальшому посадовий оклад був збільшений до 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (Закон № 113-IX від 19.09.2019).
Після прийняття Закону України 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", були прийняті Закон України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та Закон України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин".
Так, Законом № 79-VIII доповнений розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України , зокрема, п. 26, який передбачив, що норми і положення статті 81 Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Схема посадових окладів працівників органів прокуратури визначалась постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" із урахуванням відповідних змін. 
Постановою КМУ № 505 було надати право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів. Також передбачено, що видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. 
Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України передбачено, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Частиною другою статті 152 Конституції України і частиною першою статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, починаючи з 26.03.2020 позивач має право на заробітну плату у розмірах, яка визначена ст..81 Закону України «Про прокуратуру».
Заперечуючи таке право позивача, відповідач посилається на те, що у зв`язку із прийняттям Закону України №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» були внесені зміни до Закону України «Про прокуратури», зокрема, у частині 1 статті 7 Закону України «Про прокуратуру» слова «регіональні» та «місцеві» замінено відповідно на «обласні» та «окружні». Законом №113-ІХ також передбачено, що переведення на посаду в обласні, окружні прокуратури відбувається лише у разі успішного проходження ними атестації. До переведення на посади обласних, окружних прокуратур оплата праці прокурорів здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату працівників органів прокуратури. З цих підстав відповідач вказує на те, що після ухвалення рішення Конституційним Судом України у справі № 1-223/2018(2840/18) ним правомірно нараховувалась заробітна плата позивачу, якого не було переведено до обласної, окружної прокуратури у встановленому законом порядку, виходячи з положень постанови КМУ №505.
З приводу таких аргументів відповідача слід зазначити те, що Конституційний Суд України, вирішуючи питання оплати праці прокурорів (справа № 1-223/2018(2840/18)), виходив з того, що заробітна плата, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом. У свою чергу, спеціальним законом, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, є Закон України «Про прокуратуру».
Таким чином, враховуючи те, що до Закону України «Про прокуратуру» не вносилися зміни (у тому числі Законом №113-ІХ) щодо умов оплати праці прокурорів до їх переведення до обласної, окружної прокуратури у встановленому законом порядку, то суд вважає, що відповідач неправомірно нараховував та виплачував позивачу заробітну плату із застосуванням положень постанови КМУ №505, а не виходячи із положень Закону України «Про прокуратуру».
Крім цього, запроваджені Законом №113-ІХ такі умови оплати праці, на період реформування органів прокуратури (п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №113-ІХ), на думку суду апеляційної інстанції, є явно дискримінаційними враховуючи те, що Законом України «Про прокуратуру» передбачений єдиний правовий статус прокурорів в незалежності від будь-яких ознак чи обставин, а отже існування різних умов оплати праці в однакових умовах, лише у зв`язку із зміною назви прокуратури та проходження атестації, не може відповідати принципу верховенства права.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неправомірність дій відповідача, в частині визначення розміру заробітної плати позивача у період з 01.04.2020 по 14.03.2021 (обсяг заявлених позивачем вимог).
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року у справі №280/7476/21 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.
Визнати неправомірними дії Запорізької обласної прокуратури щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати у період з 01.04.2020 по 14.03.2021 виходячи із розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".
Зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.04.2020 по 14.03.2021 виходячи із розміру заробітної плати, встановленої ст..81 Закону України «Про прокуратуру».
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення виготовлено 24.03.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк