Справа № 438/1615/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т. 
Провадження № 33/811/6/22                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 26 листопада 2021 року, 

встановив:
       постановою Бориславського міського суду Львівської області від 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
       Згідно з постановою 19 жовтня 2021 року близько 12 год. 00 хв. перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 не здійснила належний контроль за дотриманням карантинних заходів, продавець ОСОБА_2 здійснив обслуговування покупця, без засобів індивідуального захисту, чим ФОП ОСОБА_1 порушила абз.3 пп.9 п.2 Постанови КМУ від 09.12.2020 р. №1236 зі змінами та доповненнями, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
        Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивує тим, що отримала постанову суду першої інстанції лише 07.12.2021.
В обґрунтування покликається на те, що в оскаржуваній постанові порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки судді не відповідають обставинам справи.
       Зазначає, що суд не дослідив докази вини особи: не викликав працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, свідків для допиту, належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення, не надав оцінку відеозаписам із нагрудного відеореєстратора.
На думку апелянта, письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, якщо вони не були надані в судовому засіданні під присягою.
Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №353582 від 09 січня 2021 року не містить жодної інформації про технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис факту адміністративного правопорушення, а отже вказаний протокол не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, а дії працівників поліції, які складали протокол відносно апелянта не відповідали встановленим законом вимогам.
Вважає, що вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення ст.ст.245. 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. 
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала, просила її задоволити.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість  ОСОБА_3 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 353641 від 19 жовтня 2021 року (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5), поясненнями ОСОБА_4 (а.с.6), пояснення ОСОБА_2 (а.с.7), свідоцтвом про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.12), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.14), диском з відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції з фіксацією правопорушення (а.с.16).
Доводи апелянта, що суд першої інстанції не викликав свідків для допиту апеляційний суд не бере до уваги з таких підстав.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає безпосередності сприйняття показань свідків судом, тому суд першої інстанції обґрунтовано врахував письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с.6), та письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.7).
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол не містить жодної інформації про технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис факту адміністративного правопорушення, суд не враховує, оскільки у протоколі  про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 353641 від 19 жовтня 2021 року (а.с.4) зазначено про фото-відеофіксацію правопорушення, а згідно рапорту старшого сержанта поліції ОСОБА_5 від 19.10.21 (а.с. 15) технічний носій з відеозаписом події долучався як додаток до протоколу.
       Крім цього, апелянт не заперечує факту проведення відеозйомки та не ставить під сумнів правдивість зафіксованих на відео подій, з яких вбачається, що ФОП ОСОБА_1 порушила абз.3 пп.9 п.2 Постанови КМУ від 09.12.2020 р. №1236 зі змінами та доповненнями, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
       Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.         Отже, не дотримавшись передбачених заборон, а саме: обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, ОСОБА_1 порушила встановлені постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 правила щодо карантину людей, тобто в її діях наявний склад адміністративного правопорушення.
       При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
       Суддя відповідно до ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
       Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
       Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
       Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 44-3 КУпАП, доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
       Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції ст. 44-3 КУпАП.
       Відповідно до п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
       Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і мотивованим, відтак підстав для його скасування немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 26 листопада 2021 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                 /підпис/ О.В. Маліновська-Микич

Згідно з оригіналом         
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Ухвала набрала законної сили 10.02.2022        
Помічник судді О.М. Гриневич 
Дата засвідчення копії 10.02.2022