Ухвала    
 
14 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 753/10829/21
провадження № 61-1575ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Калараша А. А., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін АП!», третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_5 про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просили повернути сплачені ними за договорами про надання туристичних послуг гроші в сумі 104 980,00 грн та заподіяну їм моральну шкоду позивачі оцінюють в розмірі вартості туристичних послуг на одну людину, тобто в розмірі 26 245,00 грн кожному.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ДЖОІН АП!» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 52 490,00 грн. Стягнуто з ТОВ «ДЖОІН АП!» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 52 490,00 грн. Стягнуто з ТОВ «ДЖОІН АП!» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «ДЖОІН АП!» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «ДЖОІН АП!» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «ДЖОІН АП!» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.
Додатковими рішеннями Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня                               2021 року стягнуто з ТОВ «ДЖОІН АП!» на користь ОСОБА_1 та                      ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі по 750,00 грн. на кожного, та стягнуто на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу по 3 000,00 грн. на кожного.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Джойн АП!» задоволено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року та додаткові рішення цього ж суду від 12 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до                          ТОВ «Джоін АП!», третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_5 про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без задоволення.
У січні 2022 року   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 28 грудня                   2021 року. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від                       26 січня 2022 року справу призначено судді-доповідачу Петрову Є. В., визначено суддів які входять до складу колегії: Калараша А. А. та Ткачука О. С.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2022 року визначено колегію суддів для розгляду указаної справи у складі суддів: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Калараша А. А.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ця справа є справою про захист прав споживачів.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Ціна позову у цій справі (сплачені за договорами про надання туристичних послуг гроші в сумі 104 980,00 грн та моральна шкода 26 245,00 грн кожному) становить 209 960,00 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн*250=                           620 250,00 грн).
Отже, зазначена справа як справа про захист прав споживачів з відповідною ціною позову є малозначною відповідно до вимог закону.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Верховний Суд дав оцінку та врахував предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, предмет касаційного оскарження. 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У касаційній скарзі заявники посилаються на підпункти «а», «в» та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга на їх думку стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має для них виняткове значення.
Доводи заявників не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.
Доводи касаційної скарги також не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявників з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вони є.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі (Golder v. the United Kingdom) «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін АП!», третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_5 про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                   Є. В. Петров
                                                                                                                              А. А. Калараш
                                                                                                                              А. І. Грушицький