ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23996/20                                        Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                        Донець В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від    26 жовтня 2021 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій (далі - відповідач) про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі-відповіді від 01.09.2020 №2600-0303-8/122290 про відмову в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 14.05.2020 №21-939зп ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 17.08.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Офісу Генерального прокурора від 14.05.2020 №21-939зп, без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.
Підставами позову визначено право позивача на перерахунок пенсії в розмірі 90% загальної суми складових місячного заробітку з урахуванням довідки Офісу генерального прокурора 14.05.2020 №21-939зп на підставі частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від    26 жовтня 2021 року позов задоволен частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 14 травня 2020 року №21-939зп.
Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 26 березня 2020 року, виходячи з 90 відсотків місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 14 травня 2020 року №21-939зп, виплативши перераховану суму з урахуванням раніше сплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги.
В яких апелянти просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та позивач просить - прийняти нову, якою позов задоволити повністю, а відповідач просить - прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишено без руху та надано апелянту строк терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом приведення її у відповідність вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, відповідно до якої до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
За розрахунками наведеними в ухвалі, сума судового збору становить - 1   261,20   грн.
Апелянт отримав копію ухвали 24 грудня 2021 року.
Строк виконання вимог ухвали сплинув 04 січня 2022 року.
У зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року -   повернути апелянту.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 14.05.2020 №21-939зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019, від 26.03.2020 №6-р/2020 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 26.03.2020 за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника управління становить: посадовий оклад - 50416,00 грн.; надбавка за вислугу років (40 %) - 20166,40 грн.; матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) - 5881,87 грн., 5881,87 грн. Всього 82346,14 грн.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою від 17.08.2020 (вх. №30751/18 від 17.08.2020) про перерахунок пенсії відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р та від 26.03.2020. У листі позивач указав, що отримує пенсію за вислугу років з лютого 2005 року.
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 01.09.2020 №2600-0303-8/122290 повідомила ОСОБА_1 про те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», обчислену в розмірі 90 % від середньомісячного заробітку, розмір пенсії - 27910,84 грн. Згідно з рішенням Деснянського районного суду міста Києва 02.03.2017 перерахунок пенсії здійснено без обмеження її максимальним розміром. У разі здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 14.05.2020 №21-939зп розмір пенсії становитиме 16380,00 грн., тому перерахунок здійснювати недоцільно.
Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 90% від заробітку без обмеженням максимальним розміром, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих на час призначення пенсії позивачу визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII.
Відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша).
Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Прокурори і слідчі прокуратури, яким призначено пенсію за вислугу років і які працюють на прокурорсько-слідчих посадах, мають право одержувати заробітну плату відповідно до законодавства. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати десяти тисяч гривень на місяць (частина чотирнадцята).
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята).
Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII.
Станом на час звернення позивача з заявою про проведення перерахунку (02.03.2020) засади пенсійного працівників прокуратури визначались статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.04.2014 №1697-VII.
Відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.04.2014 №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (частина друга).
Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами (частина тринадцята).
Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (частина двадцята).
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом: Закон України «Про прокуратуру» із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року N 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.
Як встановлено матеріалами справи позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.
Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, яка застосовується саме при призначенні пенсії.
Тому під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір заробітної плати, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до вислуги років, є незмінним (наприклад, постанова Верховного Суду від 29.04.2020 №490/5366/16-а).
Отже перерахунок пенсії позивача підлягає в розмірі 90 % середньомісячного заробітку.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її граничного розміру, то колегія суддів вважає таку вимогу передчасною, оскільки позивачу відповідний перерахунок ще не був здійснений, відповідно пенсія позивачу максимальним розміром не обмежувалась, то в цій частині права позивача не порушені. При цьому зауважує, що пенсію позивачу розрахована без обмеження її максимальним розміром.
Щодо визначення дати, з якої підлягає перерахунку пенсія позивача, то колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, у урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України передбачено, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Отже, оскільки розмір заробітної плати підвищився внаслідок ухвалення Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020, відповідно право на перерахунок виникло з 26.03.2020.
Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, то матеріалами справи не встановлено ухвалення відповідачем окремого рішення як акту індивідуальної дії. Водночас визнання протиправними дій відповідача є належним та достатнім способом захисту прав та інтересів позивача на перерахунок пенсії з 90 % сум заробітної плати.
З урахуванням викладеного, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 26.03.2020, виходячи з 90% від місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 14.05.2020 №21-939зп.
Належним способом виконання рішення суду є здійснення перерахунку пенсії позивача з 26.03.2020, виходячи з 90 % місячної заробітної плати з виплатою різниці перерахованої та раніше виплаченої пенсії. Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшиться, пенсія повинна виплачуватись у попередньому розмірі.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень    та    у спосіб, що визначені    Конституцією    та    законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод    та    інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.        
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від    26 жовтня 2021 року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          
          
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак

                                                                                                    М.І. Кобаль