ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2022 року	Львів	Справа № 260/4292/21 пров. № А/857/21929/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючої судді                                                    Хобор Р.Б.,
суддів                                                                         Бруновської Н.В., Матковської З.М.  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Скраль Т.В. у м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 260/4292/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                        В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії з розрахунку 54 % від відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати відповідача здійснити з 06.04.2021 року перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 59 % від відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 54 % від відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути подання Адміністрації ДПС України № 11/ПВ-10068 про призначення пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 з врахуванням висновків суду.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судові витрати у розмірі 454 грн. 
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, при призначенні пенсії позивачу, не врахував до вислуги років пільговий період обчислення вислуги військової служби та вказав, що відповідно до норм чинного законодавства у відповідача є такий обов`язок. Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача із розрахунку більшого відсоткового значення пенсії, суд першої інстанції вказав, що це питання входить до виключних дискреційних повноважень відповідача, тому зобов`язав відповідача повторно розглянути подання Адміністрації ДПС України № 11/ПВ-10068 про призначення пенсії.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що вислуга років для призначення пенсії враховується лише у календарному обчисленні, без урахування пільгового. Оскільки позивач мав 29 календарних років вислуги, то відповідач правильно призначив пенсію позивачу, із розрахунку 54% від грошового забезпечення.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 29 березня 2021 року позивач звільнений з військової служби у запас, а з 05 квітня 2021 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Вислуга років позивача станом на 05 квітня 2021 року становить: календарна - 13 років 00 місяців 07 днів; пільгова - 05 років 10 місяців 05 днів; трудовий стаж - 16 років 08 місяців 05 днів; всього - 29 років 08 місяців 13 днів.
29 червня 2021 року Адміністрація ДПС України надіслала до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання № 11/ПВ-10068 про призначення пенсії.
На підставі цього подання, з 06 квітня 2021 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення.
27 серпня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою в якій просить здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням пільгової вислуги років, у розмірі 59% грошового забезпечення.
10 вересня 2021 року відповідач надав позивачу відповідь, де зазначив, що пенсія позивачу обрахована відповідно до пункту б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням календарної вислуги років.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Згідно з частиною 4 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі -Порядок № 393).
Відповідно до пунктів 1 Порядку № 393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховується, зокрема, військова служба в Державній прикордонній службі.
Підпунктом «а» пункту 3 постанови № 393 передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції. 
До пільгової вислуги років позивачу зараховано період служби у Державній прикордонній службі та період участі в антитерористичній операції на території Донецької області, який, у пільговому обчисленні, становить 05 років 10 місяців 05 днів. 
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність у особи певної кількості років певного виду служби забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку та працездатності особи.
Визначення у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Таким чином, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пільгові умови призначення пенсій, відповідно до Порядку 393, полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
Завдяки такому зарахуванню особа може швидше вийти на пенсію або мати більший розмір пенсії у відсотковому відношенні, оскільки пільгова вислуга років збільшує загальну тривалість вислуги років, яка є необхідна для цих потреб.
Апеляційний суд встановив те, що фактична вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 29 років 07 місяців 15 днів, а у пільговому обчисленні 35 років 7 місяців 1 день.
Ці обставини сторонами не заперечуються.
Зважаючи на це, у суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів у тому, що позивач має право на розрахунок розміру його пенсії, з врахуванням пільгового обчислення вислуги років. 
Суд першої інстанції також вірно обрав спосіб захисту порушеного права, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про перерахунок пенсії, із врахуванням мотивів суду.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в оскарженій частині з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції в оскарженій частині, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржені частині без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року в справі № 260/4292/21 - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Постанова складена 13.04.2022 року