ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/2277/20	Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І. 	
Провадження № 22-ц/817/105/22 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 310030000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Дикун С. І., Парандюк Т. С., 
за участю секретаря - Сович Н.А. 
та сторін: позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Заводовської М.Л., представника відповідача  ОСОБА_2 - адвоката Вароди П.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №608/2277/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року, ухваленого суддею Парфенюком В.І., повний текст якого складений 18 вересня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно, -
В С Т А Н О В И В:
у листопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до  ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язання Чортківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису №232 від 28 жовтня 2015 року про народження ОСОБА_4 , вказавши в графі “Батько” відомості про ОСОБА_3 , як батька ОСОБА_4 та видати заявнику нове свідоцтво про народження; визнати право власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на 1/2 квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 зазначила, що познайомилася з ОСОБА_3 , почали зустрічатися, а з грудня 2013 року стали проживати однією сім`єю та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2 . Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народився син: ОСОБА_4 ; у свідоцтві про народження, виданому 28 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції серії НОМЕР_1 , актовий запис №232, його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Оскільки шлюб не був зареєстрований у органах державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька дитини внесені відповідно до ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері. ОСОБА_3 за життя визнавав себе батьком дитини ОСОБА_4 , любив сина, дбав про нього, виховував. Також він мав намір внести відомості про себе як батька в свідоцтво про народження сина, але постійно відкладав цю справу і не встиг цього зробити через раптову смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. З повідомлення Чортківської районної державної нотаріальної контори Тернопільської області вбачається, що до майна померлого ОСОБА_3 заведено спадкову справу №47/2019. Спадкоємцем померлого є його дочка, яка подала заяву про прийняття спадщини та надала документи на оформлення. Встановивши факт батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , останній стає спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця.
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно — відмовлено за недоведеністю.
Судові витрати по сплаті судового збору компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року по справі №608/2277/20 та ухвалити нове рішення, яким даний позов задоволити, посилаючись на те, що воно є незаконним та таким, що підлягає скасуванню через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що в позовній заяві вона не заявляла клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, оскільки вважала, що відповідачу по справі відомо те, що її малолітній син ОСОБА_6 є сином її батька. Вказує, що адвокат Алєксєєвої Н.В. заявив про те, що вона не клопоче про посмертну експертизу ОСОБА_3 , а його дочка на проведення такої експертизи погоджується. Однак, із релігійних та загальнолюдських мотивів, вона не розглядала можливість ексгумації та проведення такої експертизи, натомість подала суду клопотання про призначення судової молекулярної експертизи для вирішення питання, чи ОСОБА_2 є біологічним родичем ОСОБА_7 , однак, суд відмовив у даному клопотанні, оскільки відповідач перебуває в США. Посилається на те, що суд не взяв до уваги її клопотання, не розглядав їх в розумінні вимог ЦПК, не виніс рішень щодо їх прийняття чи відхилення.
Від представника ОСОБА_2 — адвоката Вароди Павла Борисовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу — залишити без задоволення, а оскаржуване рішення — залишити без змін, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам статті 263 ЦПК України. Вказує, що доводи позивача не підтверджуються належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, а ті докази на які вона посилається не є достатніми та достовірними для встановлення батьківства за рішенням суду.
ОСОБА_1 та її представник адвокат Заводовська М.Л. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи викладеній в ній.
Представник ОСОБА_2 — адвокат Варода П.Б. апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення відповідає, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис №232, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області 28 жовтня 2015 року (а.с. 6).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00027118827 від 21 липня 2020 року, матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_8 , а батько записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері, а саме як ОСОБА_5 (а.с. 5).
31 травня 2017 року в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , актовий запис № 92.
Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00025290890 від 21 січня 2020 року щодо актового запису про народження ОСОБА_4 , в Розділі “Зміни, внесені до відомостей актового запису” видно, що внесено відомості про визнання батьківства 24 червня 2017 року, на підставі Заяви про визнання батьківства №12/03.1-05.1-10 від 30 травня 2017 року, суть змін: відомості про дитину прізвище “ ОСОБА_10 ” змінено на “ ОСОБА_11 ”, відомості про батька з “ ОСОБА_5 ” змінено на “ ОСОБА_12 ” (а.с. 112-114).
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2017 року у справі №608/1277/17 розірвано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (а.с. 39-40).
Позивачка ОСОБА_1 . В позовній заяві стверджує, що батьком її сина ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , з яким вони спільно проживали та вели спільне господарство, і останній визнавав себе батьком дитини, мав намір внести відомості про себе як батька у свідоцтво про народження сина.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті відкрилася спадщина.
У відповідності із довідкою Чортківської районної державної нотаріальної контори №1087/02-14 від 09 жовтня 2019 року вбачається, що згідно даних Чортківської районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №47/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 . Спадкоємцем останнього являється його дочка ОСОБА_2 , яка подала заяву про прийняття спадщини та надала документи на оформлення (а.с. 12, 69).
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2020 року у справі №608/966/20 за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Чортківського міськрайонного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про виключення запису про батька з актового запису про народження дітей виключено запис як батька дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження дітей визнаних ОСОБА_12 . Зокрема, вказаним рішенням внесено зміни в актовий запис про народження №232 від 28 жовтня 2015 року, складений Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме: змінено прізвище дитини з ОСОБА_14 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 46-47).
Щодо вищевказаного рішення від 10 червня 2020 року суд зазначає, що воно було прийнято відповідно до вимог ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, так як відповідачкою ОСОБА_1 (позивачкою в даній справі) визнавалися позовні вимоги позивача ОСОБА_12 , а відповідно і докази, які би підтверджували і обґрунтовували позовні вимоги останнього, судом не досліджувались.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що під час судового розгляду справи позивачці неодноразово роз`яснювалося її право на заявлення клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, сторона відповідачки не заперечувала проведення такої експертизи, але позивачка від проведення такої експертизи відмовилася, хоча позитивний висновок якої міг бути єдиним науковим методом точного встановлення батьківства ОСОБА_3 . Крім цього, позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б із достовірністю підтверджували, що вона та померлий ОСОБА_3 спільно проживали й вели спільне господарство до народження ОСОБА_4 , спільно виховували та утримували дитину, а також того, що померлий за життя визнавав його своїм сином. Показання свідка ОСОБА_15 , яка є матір`ю позивачки, судом оцінено критично, оскільки обставини, про які зазначає вказаний свідок іншими доказами об`єктивно не підтверджуються, а також копії окремих сторінок касаційної скарги на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2015 року у справі №608/1122/15-ц, мирової угоди від 21 березня 2018 року, супровідного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13523/0/19-16 від 01 березня 2016 року та позовної заяви ОСОБА_16 до ОСОБА_15 , ОСОБА_17 про визнання права власності на спадкове майно не доводять вищенаведені обставини, які могли би бути підставою задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 17-21). Без вирішення питання про встановлення факту батьківства неможливо вирішити заявлені позивачкою позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно, оскільки вони є взаємопов`язаними та похідними. 
Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції погоджується, виходячи з такого.
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
У статті 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.
Якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
За змістом частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис №232. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України і зазначено батьком дитини ОСОБА_5 .
31 травня 2017 року в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , актовий запис № 92.
Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00025290890 від 21 січня 2020 року щодо актового запису про народження ОСОБА_4 , в Розділі “Зміни, внесені до відомостей актового запису” видно, що внесено відомості про визнання батьківства 24 червня 2017 року, на підставі Заяви про визнання батьківства №12/03.1-05.1-10 від 30 травня 2017 року, суть змін: відомості про дитину прізвище “ ОСОБА_10 ” змінено на “ ОСОБА_11 ”, відомості про батька з “ ОСОБА_5 ” змінено на “ ОСОБА_12 ” (а.с. 112-114).
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2020 року у справі №608/966/20 за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Чортківського міськрайонного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про виключення запису про батька з актового запису про народження дітей виключено запис як батька дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження дітей визнаних ОСОБА_12 . 
Внесено зміни в актовий запис про народження №30 від 29 січня 2013 року, складений Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме: змінено прізвище дитини з ОСОБА_11 на ОСОБА_10 , по батькові з ОСОБА_18 на ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Внесено зміни в актовий запис про народження №232 від 28 жовтня 2015 року, складений Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме: змінено прізвище дитини з ОСОБА_14 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 46-47).
Вказане рішення прийнято відповідно до вимог ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, так як відповідачкою ОСОБА_1 (позивачкою в даній справі) визнавалися позовні вимоги позивача ОСОБА_12 , а відповідно і докази, які би підтверджували і обґрунтовували позовні вимоги останнього, судом не досліджувались.
Отже, відомості про батька ОСОБА_4 хоча і неодноразово змінювалися, проте первинно були записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тобто за вказівкою матері.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 
Відповідно до частин 1, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК України та вказано, що “закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України”.
Європейський суд з прав людини зауважив, що “в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства” (“KALACHEVA v. RUSSIA”, №3451/05, §34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
Позивач ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів, які б із достовірністю підтверджували, що вона та померлий ОСОБА_3 спільно проживали й вели спільне господарство до народження дитини ОСОБА_4 , спільно виховували та утримували дитину, а також те, що померлий за життя визнавав його своїм сином. 
Під час судового розгляду судом першої інстанції неодноразово роз`яснювалося її право на заявлення клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, представник відповідача не заперечував щодо даного клопотання та висловила згоду на це відповідач, але позивач, заявивши дане клопотання і тут же відкликала, що підтверджується звукозаписом судового засідання, проведеного 06 січня 2021 року (а.с. 52).
Тому не заслуговують доводи апеляційної скарги, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові — на позивача.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а апеляційний суд залишив оскаржуване рішення — без змін, тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , дата видачі: 19 червня 2017 року, орган, що видав: 6127, дійсний до 19 червня 2027 року, запис №19780519-02929, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в користь держави судовий збір у розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — залишити без задоволення.
Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року — залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , дата видачі: 19 червня 2017 року, орган, що видав: 6127, дійсний до 19 червня 2027 року, запис №19780519-02929, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в користь держави судовий збір у розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 лютого 2022 року.

Головуючий 
Судді