ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

09 лютого 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 728/1992/21
Головуючий у першій інстанції - Пархоменко П. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/388/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                   головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                   суддів:  Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.
                                    секретар: Патук А.А.     
Заявник: ОСОБА_1 
Заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_2 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства (суддя Пархоменко П.І.), ухвалене о 12 год. 49 хв. у м.Бахмач, повний текст рішення складено 07 грудня 2021 року,  
     
                                        В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій з урахуванням уточнень просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дитини, народженої заявницею, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - село Інгуло-Кам`янка, Новгородківський район, Кіровоградська область. Заява мотивована тим, що з 2011 року ОСОБА_1 почала мешкати з ОСОБА_3 як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу в орендованій квартирі на Троєщині в м.Києві. Разом з ними мешкали діти від попередніх шлюбів заявниці - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Згодом родина переїхала в с.Інгуло-Кам`янка Новгородківського району Кіровоградської області. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_4 . При отриманні свідоцтва про народження запис про батька був здійснений відповідно до ч.1 ст.135 СК України, батьком дитини записаний ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 раптово помер і виникає питання про встановлення факту батьківства для нарахування пенсії у зв`язку із втратою годувальника. За доводами ОСОБА_1 , померлий співмешканець до народження сина та після його народження проявляв щодо нього турботу, купував необхідні речі для дитини, брав участь в його утриманні та вихованні, завжди вільно та відкрито заявляв про своє батьківство.
Ршенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що надані заявницею докази містять певні факти щодо факту спільного проживання заявниці та померлого, але не відображають період спільного проживання на час зачаття дитини, спільне утримання та виховання дитини. Відповідна вимога про встановлення факту спільного проживання перед судом не ставилась і ці обставини не просила встановити заявниця, а надані докази не підтверджують обставин щодо батьківства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її заяви. Апеляційна скарга мотивована тим, що пояснення заявниці збігаються з поясненнями свідків і іншими письмовими доказами. За доводами ОСОБА_1 , свідки підтвердили, що вона разом з ОСОБА_3 проживала однією сім`єю, у них народився спільний син ОСОБА_4 , щодо якого ОСОБА_3 проявляв батьківську турботу. Заявниця вважає, що існують всі чотири обставини, які дають право на встановлення факту батьківства, а саме: спільне проживання, яке не припинялося до зачаття, спільне виховання дитини, спільне утримання дитини, докази, що з вірогідністю підтверджують визнання батьківства при житті.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Заінтересована особа посилається, що судом першої інстанції інстанції при прийнятті рішення вірно встановлено обставини справи і було враховано норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Оскільки ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_3 не перебувала і в судовому порядку факт проживання їх однією сім`єю без шлюбу не встановлювався, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вважає, що факт проживання однією сім`єю є недоведеним, а відтак не може мати правового значення для встановлення факту батьківства у даній справі. За доводами заінтересованої особи, покази свідків не є належними та допустимими доказами на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_4 , а відтак на їх підставі не можна встановити факт батьківства. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області наголошує на тому, що заявницею не додано до заяви жодних доказів, які б переконливо й однозначно вказували на те, що ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_4 , що було вірно встановлено судом першої інстанції.    
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає. 
По справі встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9). Батьком дитини у свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_9 .
Відповідно до довідки Новгородківської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_1 на момент народження сина - ОСОБА_4 проживала в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 (а.с.54).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с.56).
Згідно із ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 712/10959/17, від 27 грудня 2019 року у справі № 371/669/15-ц, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 встановлення факту батьківства необхідно для вирішення надалі питання про нарахування пенсії у зв`язку із втратою годувальника.
Заінтересованою особою - батьком померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 заперечується вимоги заявниці про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 . 
Інша заінтересована особа у даній справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області також заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.
З викладеного вбачається, що між учасниками справи фактично виник спір про право, наявності або відсутності правових передумов для визнання за заявником як законним представником дитини права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, в той час коли заінтересовані особи заперечують такий факт та вважають, що заявницею не надано достатніх та належних доказів батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 , а тому вищенаведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження шляхом вирішення заяви про встановлення факту батьківства. 
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення суду - скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду і роз`ясненням заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах. 
Керуючись ст.ст. 258, 263, 294 ч.6, 374, 377 ч.1, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                              П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах. 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:                                                             Судді: