Ухвала
18 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 357/3620/20
провадження № 61-20507ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення місця проживання дитини,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним первісним позовом.
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним зустрічним позовом.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 20 квітня 2021 року первісний позов задоволено частково.
Визначено способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання йому систематичних побачень: кожної неділі з 11:00 год до 13:00 год у присутності матері на нейтральній території, погодженої між батьками, до досягнення дитиною 
3-річного віку.
Визначено способи участі ОСОБА_4 у спілкуванні із ОСОБА_5 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання систематичних побачень з онуком кожної середи з 11:00 год до 13:00 год у присутності матері на нейтральній території, погодженої між сторонами, до досягнення дитиною 
3-річного віку.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено та визначено місце проживання дитини разом із матір`ю за фактичним місцем її проживання.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 20 квітня 2021 року змінено та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції.
Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини задоволено частково.
Визначено способи участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спілкуванні із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання їм систематичних побачень кожну неділю місяця з 11:00 год до 13:00 год у присутності матері за місцем проживання батька або баби до досягнення дитиною 3-річного віку.
У грудні 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 20 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 22 листопада 2021 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та змінити рішення суду першої інстанції у визначенні способу участі у вихованні дитини  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 
На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги. 
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 01 липня 
2020 року у справі № 138/96/17, від 01 квітня 2020 року у справі 
№ 165/2839/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 759/1382/19, 
від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, та суди не дослідили зібрані у справі докази (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 
2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 
2021 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року.
Витребувати з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вищезазначену цивільну справу (№ 357/3620/20).
Надіслати іншому учаснику справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їй право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 11 березня 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович