П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 р.	м. Одеса	Справа № 420/23174/21	

Місце ухвалення судового рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:
29.11.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
          
               П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
                                                            – Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації його грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 81424,63 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.05.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4020,39 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4020 гривень 39 копійок за період з 01.03.2018 року по 07.05.2018 року включно в сумі 8948,61 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 06.02.2015 року по 07.05.2018 року проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка зарахована на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 . Судовим рішенням в іншій адміністративній справі зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року. Вказує, що в порушення п.п. 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення відповідачем не було обчислено та виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця для розрахунку індексації – січень 2008 року, та з 01.03.2018 року по 07.05.2018 року – із застосуванням фіксованого розміру індексації грошового забезпечення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України відмовлено у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції встановив, що спір з приводу нарахування на користь позивача сум індексації грошового забезпечення є фактично вирішеним в іншій адміністративній справі.
Застосовуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України та відмовляючи у відкритті провадження в цій адміністративній справі, суд першої інстанції визначив, що достатньою та необхідною правовою підставою для застосування наведених положень адміністративного процесуального законодавства є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Вимоги ж про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити на продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України та обставинам справи і помилково не враховано, що спір в іншій адміністративній справі з приводу неправомірності дій відповідача щодо не нарахування та не виплати у період проходження позивачем військової служби не є тотожнім спору у цій справі, в якій ставиться питання про невідповідність дій відповідача окремим положенням Порядку проведення індексації грошових доходів населення під час обчислення та проведення індексації грошового забезпечення позивача.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з 06.02.2015 року по 07.05.2018 року проходив службу у Військовій частині НОМЕР_3 , яка зарахована на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 .
В період з 06.02.2015 року по 07.05.2018 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду із позовом про:
визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо призупинення нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 07.05.2018 року включно з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців;
стягнення з Військової частини НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 07.05.2018 року включно з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців в сумі 94548,56 грн. з урахуванням відрахувань.
Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі №420/4747/20 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо призупинення нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
В решті позовних вимог суд відмовив.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року по справі №420/4747/20 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Змінено мотивувальну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року, зазначивши, що підставами для відмови у задоволенні позовних вимог щодо застосування при нарахуванні та виплаті індексації місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року є висновки викладені у даній постанові.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року залишено без змін.
Змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем на час виникнення спірних правовідносин не вчинялося будь-яких дій по визначенню базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивачу, тому наразі відсутні підстави для висновку, що має місце порушення прав апелянта, пов`язаних з визначенням базового місяця для проведення індексації, а отже доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
За таких обставин, у даному випадку повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII, покладається на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця "січень 2008 року" відсутні.
Разом з цим, судом апеляційної інстанції визначено правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача, що проявилася в не проведенні індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01.03.2018 року по 07.05.2018 року, оскільки у вказаний період індекс споживчих цін не перевищував 103%.
Водночас, апеляційний суд визнав обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за наслідками виконання рішення суду.
Посилаючись на те, що під час виконання судового рішення у вказаній адміністративній справі відповідачем не дотримано положення п.п. 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення та не здійснено обчислення і виплату на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця – січень 2008 року, з 01.03.2018 року по 07.05.2018 року у фіксованому розмірі, позивач подав адміністративний позов в цій справ з метою захисту своїх прав та інтересів на належне грошове забезпечення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Аналіз наведених положень адміністративного процесуального законодавства свідчить про те, що з вирішенням спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та ухваленням у такому спорі рішення або прийняття ухвали про закриття провадження, які набрали законної сили, виключає повторне прийняття до розгляду та вирішення відповідних позовних вимог.
Встановлення наведених обставин у їх сукупності є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.
Виходячи з обставин справи, судом першої інстанції вірно враховано, що предметом спору у цій справі є:
протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.05.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Ключове питання щодо нарахування на користь позивача індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби є вирішеним в іншій адміністративній справі.
Підставою для звернення із цим позовом стало не дотримання відповідачем окремих положень законодавства та інших нормативних актів, які регулюють порядок індексації грошових доходів населення, під час виконання судового рішення, яке набрало законної сили, в адміністративній справі №420/4747/20.
Разом з цим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із ч. 7 цієї статті сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Апеляційний суд звертає увагу, що зазначені правові положення ст.ст. 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому вищенаведеними приписами адміністративного процесуального законодавства, яке не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, у тому числі у належному порядку.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зміст правовідносин у цій справі та в адміністративній справі №420/4747/20 направлений на реалізацію гарантованих позивачу прав на належне грошове забезпечення та стосується протиправності дій відповідача щодо не нарахування індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби.
При цьому, цей спір виник між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та є вирішеним, а наведені обставини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України не дають підстав для прийняття до розгляду відповідної позовної заяви.
Зазначаючи у позові в цій адміністративній справі про не дотримання відповідачем окремих положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, позивач фактично оскаржує дії відповідача, вчинені на виконання судового рішення в адміністративній справі №420/4747/20.
Проаналізувавши сукупність обставин справи та приведених норм адміністративного процесуального законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що такі вимоги не підлягають розгляду в окремому судовому провадження.
Захист прав та інтересів позивача під час виконання судового рішення може бути реалізованим, зокрема, в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України і в окремому судовому провадженні розглядатись не підлягає.
З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції є правильними та відповідають дійсним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                                      О.В. Яковлєв