Справа № 455/1363/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П. 
Провадження № 22-ц/811/4111/21                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 
Категорія справи:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       04 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого - судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю: секретаря Симця В.І.;
адвоката Коцана Р.М. - представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Коцана Руслана Мар`яновича , представника ОСОБА_1 , на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів - з підстав, що передбачені пунктом 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 135).

Згадану ухвалу оскаржив представник відповідача ОСОБА_1 .
Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати, покликаючись на порушення судом норм процесуального права.
Звертає увагу на те, що представник відповідача наполягав на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів, а відтак вважає, що у суду були відсутніми правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 140-141). 

       Позивачка та її представник, отримавши апеляційну скаргу (а.с. 149, 152, 153, 158-160), відзиву на цю апеляційну скаргу до суду не подали.
В подальшому, будучи своєчасно (11.02.2022 року) належним чином повідомленими про апеляційний розгляд справи 04.04.2022 року (а.с. 165, 169), позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Залишаючи оскаржуваною ухвалою позовну заяву без розгляду, суд мотивував це повторною неявкою позивачки в судове засідання, а також тим, що в судовому засіданні 29.10.2021 року представник позивачки «покинула зал судового засідання, причини покинення суду не повідомила, заяв про розгляд справи за відсутності сторони позивача не подавала» (а.с. 135).
Однак, повністю з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 42 ЦПК України встановлено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
В розумінні ЦПК України, позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Як вбачається зі змісту частини 3 статті 2 ЦПК України, неприпустимість зловживання процесуальними правами відноситься до основних засад (принципів) цивільного судочинства. 
Статтею 44 ЦПК України встановлено, що:
-учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальним правами не допускається (частина 1); 
-залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства (частина 2);
-суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами (частина 4).
А Цивільним кодексом України встановлено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина 3 статті 13) і порушення цього положення може бути правовою підставою для відмови у захисті цивільного права та інтересу особи (частина 3 статті 16). 
Як вбачається з вищенаведеного, цивільним та цивільно-процесуальним законодавством встановлено, що особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.

Пунктом 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. А за змістом частини 2 статті 257 ЦПК України, залишення позову без розгляду не перешкоджає зверненню до суду з таким же позовом повторно.

Предметом позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 є стягнення пені за несплату аліментів, тобто - на твердження позивачки відповідач не належним чином виконує свій обов`язок по сплаті аліментів, а відтак за це він підлягає майновому покаранню у вигляді стягнення з нього пені.
Відтак, виходячи з позовних вимог, предметом доказування та дослідження у даній справі є належність виконання відповідачем, як боржником у виконавчому провадженні, покладених на нього судом обов`язків по сплаті аліментів на утримання дітей. 
І у випадку доведення факту неналежного виконання відповідачем, як боржником у виконавчому провадженні, покладених на нього судом обов`язків по сплаті аліментів на утримання дітей він підлягає майновому покаранню шляхом стягнення з нього пені за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплати аліментів. При цьому безспірним є те, що розмір цієї пені залежить (зокрема) від тривалості періоду невиконання або невчасного виконання обов`язку сплати аліментів. А відтак відповідач заінтересований у (зокрема) своєчасному розгляді і вирішенні даної цивільної справи з метою ефективного захисту його невизнаних та оспорюваних позивачкою інтересів (стосовно своєчасного та у повному обсязі виконання ним обов`язку по сплаті аліментів), що і є завданням цивільного судочинства (частина 1 статті 2 ЦПК України)

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається (не заперечується) учасниками справи те, що позивачка та її представник були повідомленим про судове засідання 29 жовтня 2021 року, представник позивачки прибула в це судове засідання, однак «покинула зал судового засідання, причини покинення суду не повідомила, заяв про розгляд справи за відсутності сторони позивача не подавала», а відтак ці обставини в силу положень частини 1 статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.
Як вбачається з вищенаведеного, у поведінці позивачки (зокрема - в особі її представника) є наявними всі ознаки зловживання процесуальними правами.
За наведених обставин в їх сукупності відповідач вправі був наполягати на розгляді справи по суті - на підставі наявних у ній доказів. І цим правом відповідач скористався.
Відтак, колегія суддів вважає, що за обставин того, що представник позивачки самовільно покинула зал судового засідання, а сторона відповідача наполягала на продовженні розгляду справи по суті, у суду були відсутніми правові підстави для залишення позову без розгляду, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.6, 379 п.п. 3, 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу Коцана Руслана Мар`яновича , представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2021 року скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 квітня 2022 року.

Головуючий:                                                         Цяцяк Р. П.
       
       Судді:                                                                         Ванівський О.М.

                                                                                Шеремета Н.О.