ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року	Львів	Справа № 460/7575/21 пров. № А/857/18931/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року  у справі № 460/7575/21 (головуюча суддя Друзенко Н.В., м. Рівне) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив: а) визнати протиправними дії Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 15.04.2016 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця - січень 2008 року; 
б) зобов`язати Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 15.04.2016 по 28.02.2018 з встановленням  базового місяця - січень 2008 року. 
Позов мотивований безпідставною невиплатою відповідачем позивачу в період з 15.04.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення з встановленням базового місяця – січень 2008 року, яка є однією з основних гарантій щодо оплати праці та є обов`язковою для всіх юридичних осіб - роботодавців незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Рішенням від 22 липня 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.
Визнав протиправними дії Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 по 28.02.2018.
Зобов`язав Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 по 28.02.2018, з встановленням базового місяця - січень 2008 року.         
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що відповідно до  статті 51 Бюджетного кодексу  видатки на грошове забезпечення здійснюються лише в межах фонду грошового забезпечення. Індексація грошових доходів населення провадиться відповідно до Закону України ,,Про індексацію грошових доходів населення” та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078. Відповідно до статті 5 Закону і пункту 6 Порядку індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Зазначає, що механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців за попередні періоди немає і у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплатити індексації грошового забезпечення військовослужбовцям не було. 
Також апелянт вказує на те, що повноваження щодо розрахунку індексації, в тому числі щодо визначення базового місяця для такого нарахування у відповідності до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 №1078, покладається на відповідача. Оскільки індексація не була нарахована, підстави для зобов`язання відповідача здійснити розрахунок індексації позивачу з урахуванням базового місяця січня 2008 року відсутні.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з квітня 2016 року по серпень 2018 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (на сьогодні - Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) та Корецькому районному військовому комісаріаті - Корецький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), що стверджується витягом з послужного списку.  
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 15.04.2016 року №76 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25 травня 2018 року № 109 був призначений на іншу посаду та переведений на інше місце служби.
Наказом військового комісара Корецького районного військового комісаріату (по стройовій частині) від 15 червня 2018 року № 37 був виключений зі списків особового складу та з усіх видів забезпечення. 
11.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати й виплатити індексацію грошове забезпечення.
Листом від 14.06.2021 №12/2/364 відповідач повідомив позивача, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у період з 15.04.2016 по 28.02.2018 у Міністерства оборони України не було. За інші періоди індексація грошового забезпечення була виплачена позивачу в повному обсязі.
Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, а відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для не проведення індексації грошового забезпечення. При цьому, місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим при проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Оскільки з січня 2008 року по березень 2018 року посадові оклади військовослужбовців не змінювалися, січень 2008 року є базовим при нарахуванні індексації грошового забезпечення у вказаний період. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до приписів частини першої  статті 9 Закону України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” № 2011-XII від 20.12.1991  (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частиною другою  статті 9 Закону № 2011-XII  до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Абзацом другим частини третьої  статті 9 Закону № 2011-XII  передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до  статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII ,,Про індексацію грошових доходів населення”  (далі  Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення  встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно із частиною першою  статті 2 Закону № 1282-XII  індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до  статті 9 Закону № 1282-XII  індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Відповідно до  статті 18 Закону України ,,Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії”, якою визначено право громадян на соціальні гарантії, законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Статтею 19 цього Закону  визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, який своєю постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Згідно з пунктом 6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Враховуючи наведене, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи в тому числі військовослужбовців, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
Як видно з матеріалів справи, зокрема, листа-відповіді відповідача від 14.06.2021 №12/2/364, та не заперечувалося сторонами, за період з квітня 2016 року по лютий 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції в тому, що покликання відповідача на відсутність фінансових ресурсів для нарахування та виплати індексацій, що передбачено пунктом 6  статті 5 Закону України ,,Про індексацію грошових доходів населення”  та пунктом 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, є безпідставними, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для не проведення індексації грошового забезпечення.
Наведене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України».
У п. 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v.Croatia) зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Такі покликання відповідача порушують гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном, з огляду на те, що чинне правове положення передбачає індексацію грошового забезпечення, відтак, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в проведенні індексації, доки відповідні положення є чинними.
          Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
          Отже, захисту підлягає лише вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому. 
          Відповідач станом на час виникнення спірних правовідносин не вчиняв жодних дій по визначенню базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивача, а  тому права позивача в цій частині не порушені. Доказів протилежного суду не надано. 
          Зважаючи на викладене, вимоги позивача про встановлення базового місяця, з якого проводиться індексація грошового забезпечення є передчасними, а тому такі не підлягають задоволенню.          
          Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними в постанові від 15.10.2020 по справі № 240/11882/19.
Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Підсумовуючи наведені обставини справи та нормативно-правове регулювання спірних відносин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог лише в частині визнання протиправними дій Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 по 28.02.2018.
В силу приписів  ч. 1  ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, а тому визнає правильним скасувати рішення  суду першої інстанції в частині застосування січня 2008 року як базового. 
Керуючись ст. ст.  243,  311,  315,  317,  321,  322  ,  325,  329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити частково.
Скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року  у справі № 460/7575/21 в частині зобов`язання Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки врахувати січень 2008 року як базовий місяць при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 та ухвалити постанову, якою відмовити в цій частині позовних вимог.
В решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року  у справі № 460/7575/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в  статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 21.02.2022.