ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року 
м. Київ
справа №420/1468/21
адміністративне провадження № К/9901/26364/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
Судді- доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів: Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції 
адміністративну справу №420/1468/21
за позовом ОСОБА_1    
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1    
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року (прийняту у складі головуючого судді Вербицької Н.В., суддів Джабурії О.В.,                    Кравченка К.В.)
ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог
1. 02.02.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), у якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №951050845832 від 12.11.2020, яким незаконно зменшено розмір належної йому пенсії за вислугу років з 90% до 60% та обмежено її максимальний розмір; 
- зобов`язати відповідача здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», що діяв на час призначення пенсії 03.03.2020 у розмірі 57605,31 грн., виходячи з розрахунку 90% суми місячної заробітної плати - 64005,90 грн. відповідно до довідки Одеської обласної прокуратури №409 від 03.11.2020 без обмеження максимального розміру пенсії та виплативши одним платежем різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що відсотковий рівень у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати передбачений для призначення, а не перерахунку пенсій, тому при перерахунку його пенсії повинен застосовуватися той відсоток, який діяв на момент її призначення; оскільки пенсія йому призначена до 01.01.2016, то до розміру його пенсії не можуть застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №    1697-VII).
Короткий зміст рішень судів І та ІІ інстанцій 
2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що вважає безпідставним застосування відповідачем при перерахунку позивачу пенсії її розміру - 60% від заробітної плати, оскільки вказаний відсотковий розмір встановлений Законом №1697-VIІ та поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначається та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності, а не перераховується.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, застосовуючи при перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 інший розмір пенсії по відношенню до місячної заробітної плати, діяв не на підставі Конституції та законів України та порушив його права.
3. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 скасовано та ухвалено постанову про відмову у задоволенні позовних вимог    ОСОБА_1 в повному обсязі.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначив, що застосування при обчисленні пенсії позивача з 01.10.2020 положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які втратили чинність, щодо визначення розміру пенсійної виплати виходячи з 90% місячного заробітку не відповідатиме конституційному принципу рівності перед законом та суперечитиме приписам статті 24 Конституції України.
Суд апеляційної інстанції звернув увагу, що зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, стосувалися питань обмеження пенсії розміром 10 740,00 грн в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (далі зі змінами внесеними Законом України від 06.12.2016 р. №1774-VIII по 31.12.2017), а тому не впливають та не стосуються спірних у даній справі відносин.
Зазначене свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про неможливість обмеження позивачу пенсії максимальним розміром через її призначення у 2010 році з посиланням на п.2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 24.12.2015 №911-VIII, який визначив, що положення цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
4. 19.07.2021 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та наявність численних рішень судів перших та апеляційних інстанцій з протилежними висновками щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити рішення суду першої інстанції в силі.
В касаційній скарзі позивач зазначає, що оскільки перерахунок пенсії йому пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсій при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсій крім випадків покрашення становища позивача. Отже, застосувавши відсоток - 60 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 90 відсотків від заробітку. 
Позивач вважає, що судом апеляційної інстанції, в порушення вимог статтей 22 та 58 Конституції України, до спірних правовідносин застосовано закони, які не існували на час призначення позивачу пенсії, та після введення їх у дію - значно звузили зміст та обсяг його конституційних прав.
Крім того, позивач наголошує в касаційній скарзі, що пенсія йому призначена до 01.01.2016, а тому до його пенсії не може застосовуватися обмеження її максимального розміру, визначені абз. 6 ч. 15 ст. 86 Законом №1697-VIІ.
21.12.2021 до Верховного Суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 , у яких позивач наголошує, що його стаж на момент призначення  пенсії 03.03.2010 перевищував 22 роки та надавав право на отримання пенсії у розмірі 90% від середньомісячного заробітку, без будь-якого її обмеження, що і відбувалося з 2010 року. Вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин норм Закону     №    1697-VII, які передбачають пенсію у розмірі 60% від заробітної плати, з огляду на те, що вказаний закон було прийнято у 2014 році, тобто після призначення йому пенсії у 2010 році. Враховуючи те, що позивачу була призначена пенсія за Законом №1789-ХІІ, ОСОБА_1 вважає, що до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені у подальшому Законом №   1697-VII, через незворотність дії у часі.
Рух справи
5. Верховний Суд ухвалою від 09.08.2021 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
26.08.2021 до суду касаційної інстанції надійшов відзив на вказану касаційну скаргу, у якому відповідач просить залишити останню без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФУ в Одеській області, з 03.03.2010 йому призначено пенсію за вислугу років довічно відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90% від суми місячного заробітку.
03.11.2020 Одеською обласною прокуратурою позивачу надано довідку №409 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 11.09.2020, що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, ст.ст.81, 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII та у зв`язку з початком роботи Одеської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 08.09.2020 року №414).
07.11.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії на підставі отриманої довідки.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Одеській області 12.11.2020 здійснило йому перерахунок пенсії з розрахунку 60% заробітку та застосувало обмеження максимальним розміром пенсії, який з 01.10.2020  склав 17120,00 грн, з 01.12.2020 - 17690,00 грн, що підтверджується рішенням відповідача                                       № 951050845832 від 12.11.2020 та листами від 30.12.2020, від 31.12.2020.
Не погоджуючись з рішенням № 951050845832 від 12.11.2020, яким зменшено розмір пенсії з 90% до 60%, а також обмежено пенсію максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним позовом.
ІV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Частиною першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд доходить до наступних висновків.
На час призначення ОСОБА_1 пенсії (03.03.2010) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (до 15.07.2015).
8. Так, статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
9.   Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI у статтю 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
10.   Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».
11.   Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».
12.   За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 1 січня 2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 1 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
13.   Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.
14.   З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
15.   Згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
16.   Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, Суд виходить із такого.
17.   Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
18.   За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.
19.   Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
20.   Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.
21.   Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
22.   Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII.
23.   У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
24.   Суд зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.
25.   Ураховуючи наведене, Суд вважає до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
26.   Зазначені висновки Суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду щодо застосування статті 50-1 Закону №1789-ХІІ та статті 86 Закону №1697-VII у аналогічних правовідносинах, висловленою у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20.
27. Таким чином, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.
28. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
29. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
30.   З приводу застосування при перерахунку пенсії позивача, призначеної йому відповідно до Закону № 1789-XII, обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність,  Суд зазначає таке.
31.   За змістом статті 2 Закону №3668-VI (який набрав чинності 01.10.2011) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
32.   Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
33.   При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
34.   Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
35.   На думку Суду, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
36. Закон №1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
37. Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
38.   З огляду на викладене, Суд вважає, що пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.
39.   Викладені вище висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20.
40.   Суди попередніх інстанцій у справі, судові рішення в якій є предметом касаційного перегляду, встановили, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір не зменшився в грошовому виразі.
41.   З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
42.   Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
43.   Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду рішення суду апеляційної інстанції.
44.   Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1     залишити без задоволення.  
2. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко
Судді                                                                                          В.М. Кравчук
                                                                                          С.М. Чиркін