Постанова
Іменем України                                                                   
 
23 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 226/1303/20
провадження № 61-7734св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів:  Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,         
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду     від 21 квітня 2021 року, прийняту у складі колегії суддів: Мальованого Ю. М.,
Корчистої О. І.,Папоян В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (далі - ТОВ «Донецькі енергетичні послуги»), Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»  (далі - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») про захист прав споживачів.
 
Позовну заяву ОСОБА_1 мотивовано тим, що згідно з рішенням Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15 квітня 2020 року вона є квартиронаймачем житлового приміщення у квартирі АДРЕСА_1 замість попереднього наймача - ОСОБА_2 . 
Оскільки квартира була відключена від електропостачання, вона 25 квітня    2020 року звернулася до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» та Покровського центру обслуговування клієнтів АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з заявами про відновлення електропостачання до квартири за вказаною адресою та укладення з нею як з наймачем відповідних договорів. До заяв вона долучила всі необхідні документи: копію рішення виконавчого комітету про зміну квартиронаймача, копію паспорта та відомості про РНОКПП.
Вказувала на те, що цих документів було достатньо для укладення договору приєднання, однак їй відмовлено в укладенні цього договору.
ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», не надавши згоди на відновлення електроживлення квартири, послалось на відсутність договірних відносин між нею та ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», рекомендував їй звернутися               з цього питання до Покровського Центру обслуговування клієнтів «ДТЕК Донецькі електромережі», який, у свою чергу, для укладання з нею договірних відносин вимагав від неї попередньої сплатити заборгованість на суму 51 118,91 грн, яка рахується за вказаною квартирою за особовим рахунком                      № НОМЕР_1 як заборгованість, що утворилася у зв`язку з порушенням правил користування електроенергією попереднім наймачем. Відповідач надав їй для сплати заборгованості 11 квитанцій, виписаних на ім`я її батька ОСОБА_3 , та одну квитанцію на сплату заборгованості, виниклої за споживачем ОСОБА_4 за відкритим на його ім`я особовим рахунком № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 555,20 грн, до якої вона не має жодного відношення.
Зазначала, що відповідачі не мали права відмовляти їй у відновленні електроживлення та укладанні договорів.
Вказувала на те, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», вимагаючи від неї оплати неналежних їй боргів, як умови укладання договірних правовідносин, діяло без відповідних на те правових підстав та всупереч засадам добросовісності, розумності і справедливості.
 
З урахуванням зазначеного,   ОСОБА_1 просила зобов`язати АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» укласти               з нею договори про надання послуг з розподілу електричної енергії та постачання електричної енергії споживачу за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати підприємницьку практику АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» агресивною.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14 січня      2021 року у складі судді Клепка Л. І. позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» укласти з ОСОБА_1 договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та постачання електричної енергії споживачу за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відносини у сфері надання послуг з постачання електроенергії є виключно договірними і здійснюються на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, неукладення яких порушує право позивача як споживача, а тому дійшов висновку про те, що обраний споживачем спосіб захисту її інтересів щодо зобов`язання відповідачів укласти з нею договори відповідно до передбаченої законодавством процедури відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, є ефективним, таким, що забезпечить поновлення порушеного права, і не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
 
Також суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не може нести тягар відповідальності перед енергопостачальником за порушення ОСОБА_3 Правил користування електричною енергією для населення та завдання збитків внаслідок розкрадання електричної енергії.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» задоволено, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14 січня 2021 року              у частині зобов`язання ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» укласти                       з ОСОБА_1 договір про постачання електричної енергії споживачу скасовано, у частині розподілу судових витрат змінено.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» про зобов`язання укласти з ОСОБА_1 договір про постачання електричної енергії споживачу відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.             
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив із того, що для оформлення договору приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, ОСОБА_1   відповідно до вимог Правил користування електричною енергією має оплатити рахунки, отримані від постачальника універсальної послуги Покровський ЦОК АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а саме погасити ту заборгованість, що утворилася починаючи з моменту, коли позивач стала повнолітньою особою.  
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У травня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 мотивувала тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що для оформлення договору приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії вона відповідно до Правил має оплатити рахунки, отримані від постачальника універсальної послуги Покровський ЦОК АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а саме погасити ту заборгованість, що утворилася починаючи з моменту, коли вона стала повнолітньою особою, оскільки на час виникнення заборгованості не діяли Правила, на які посилався апеляційний суд, відсутні підстави для солідарної відповідальності. 
Оскільки відбулась заміна споживача, вона є новим споживачем                                 у житловому приміщенні, у відповідача не було підстав вимагати подання додаткових документів, крім тих, які надані нею разом із заявою, а тому відповідач не мав права відмовляти в укладенні договору та відновленні електропостачання.
Вказувала на те, що з її боку були відсутні будь-які порушення, за яких можливо було припинити електропостачання.
 
Підставами касаційного оскарження постанови Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:  відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, а саме щодо правовідносин про відновлення постачання електричної енергії, які виникли між постачальником електричної енергії та новим квартиронаймачем житлового приміщення,            в якому закріплено особовий рахунок із заборгованістю на ім`я іншої особи (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
У строк, визначений судом, заявник усунув недоліки касаційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Мирноградської міської ради                від 15 квітня 2021 року № 139 надано згоду КП «Служба єдиного замовника» м. Мирноград на зміну договору найму жилого приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , визнавши наймачем жилого приміщення ОСОБА_1 замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її діда ОСОБА_2 . 
 
У вказаному приміщенні проживає ОСОБА_1 та члени  її сім`ї (батько, мати, сестра, брат). 
 
Відповідно до довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади Мирноградської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованою за вказаною адресою з 25 лютого 2005 року по теперішній час.
 
25 квітня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» з заявою про укладення з нею договору на постачання електроенергії та відновлення електропостачання за адресою:  АДРЕСА_1 , надавши, крім заяви, копію рішення від 15 квітня 2020 року № 139 про зміну наймача та копію паспорта.
 
Згідно з повідомленням, яке надіслане на електронну поштову скриньку позивача, її заява прийнята до розгляду і зареєстрована 28 квітня 2020 року під № 3203.
 
15 травня 2020 року ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» повідомило позивача про те, що за наданою Покровським ЦОК інформацією договірні відносини між позивачем та ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» відсутні та, посилаючись на пункт 3.1.6 ПРРЕЕ, зазначив умови, за яких здійснюється постачання електричної енергії споживачу. При цьому позивачу роз`яснено необхідність укладення договору з оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі» для постачання електричної енергії на об`єкт, для чого рекомендовано звернутися до Покровського ЦОК.
 
25 квітня 2020 року на адресу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» - Покровський центр з обслуговування клієнтів позивач засобами поштового зв`язку направила заяву про укладення з нею договору на постачання електроенергії та відновлення електропостачання у квартирі АДРЕСА_1 , наймачем якої вона стала на підставі рішення виконкому від 15 квітня 2020 року № 139, доданого разом з копією паспорта до заяви.
 
29 квітня 2020 року на електронну адресу позивача надійшов лист від Покровського ЦОК, у якому їй було запропоновано сплатити заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на квартиру АДРЕСА_1 , та надіслано 11 квитанцій на сплату заборгованості за особовим рахунком             № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , на загальну суму 51 118,91 грн, та одну квитанцію на сплату заборгованості, виписану на ім`я ОСОБА_4 , за особовим рахунком № НОМЕР_2 , відкритим за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 555,20 грн.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                                 є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права                      у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог                                 і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам постанова апеляційного суду не відповідає.
 
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Предметом спору є вимоги позивача про зобов`язання відповідача укласти договір про постачання електричної енергії.
 
Відносини у сфері надання послуг з постачання електроенергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», статтею 714 ЦК України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання                    у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, які набули чинності з 11 червня 2018 року (з подальшими змінами) (далі - Правила), і є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку під час здійснення діяльності з розподілу, передачі, постачання (продажу) електричної енергії споживачу, надання послуг комерційного обліку.
 
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
 
Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
 
11 червня 2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затвердженні постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.
 
Згідно з пунктом 2 Правил укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312.
 
Пункт 1.2.1. Правил визначає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
 
Відповідно до пункту 2.1.2. Правил оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії               з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.
 
Згідно з пунктом 2.1.3. Правил ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.
 
Пунктом 2.1.5. Правил визначено, що договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.
Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі.
Якщо за об`єктом оформлено паспорт точки (паспорти точок) розподілу/передачі, оператор системи розподілу не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформляти в установленому цими Правилами порядку додатки до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, в яких узгоджуються організаційні та технічні особливості розподілу електричної енергії.
За ініціативою однієї із сторін договір споживача про надання послуг                     з розподілу/передачі електричної енергії оформлюється в паперовій формі.
 
Згідно з пунктом 2.1.8. Правил для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи:
1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі;
2) для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), роздрукований із мережі Інтернет, або копію довідки, або копію виписки з ЄДР;
для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті);
3) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача);
4) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності;
5) копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, у разі якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках, копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);
6) довідку про обсяги очікуваного споживання електроенергії окремо за кожною площадкою вимірювання споживача (крім побутових споживачів).
 
Відповідно до пункту 3.1.1. Правил, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником.
 
Згідно з пунктом 3.1.7. Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
 
Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів відповідно до пункту 3.1.9. Правил на роздрібному ринку не допускається.
 
Згідно з пунктом 3.2.11. Правил разом із заявою-приєднанням споживач також надає:
1) для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців:
копію документа на підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника - для юридичних осіб, копію довіреності, виданої в установленому порядку), за необхідності;
витяг або копію довідки, або копію виписки з ЄДР;
інші документи, передбачені цими Правилами;
2) для фізичних осіб:
довідку про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків або реєстраційний номер картки платника податків, або копію паспорта (від фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку                 у паспорті довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру фізичної особи - платника податків не вимагається);
3) у визначених законодавством випадках - копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок), копію декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору про постачання електричної енергії споживачу на будівельні майданчики);
4) документи, що підтверджують наявність договору, укладеного                               з операторам системи на послуги розподілу (передачі) електричної енергії (паспорт точки розподілу (передачі), інформацію про присвоєний ЕІС-код).
 
Відповідно до пункту 3.2.12. Правил споживач, обравши комерційну пропозицію, надає електропостачальнику заповнену заяву-приєднання разом із необхідними для укладення відповідного договору документами.
Електропостачальник, отримавши заяву-приєднання, протягом трьох робочих днів перевіряє можливість приєднання споживача до умов договору на умовах обраної комерційної пропозиції.
У разі неможливості приєднання споживача до умов відповідного договору на умовах обраної комерційної пропозиції електропостачальник письмово протягом трьох робочих днів від дня отримання заяви-приєднання повідомляє заявника про відмову в укладенні відповідного договору та повертає йому документи, які були надані разом із заявою-приєднанням.
 
Згідно з пунктом 3.2.13.Правил договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.
 
Таким чином, споживання електричної енергії можливо лише на підставі договорів з енергопостачальником.
 
Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.
 
Вимоги Правил кореспондуються із загальними вимогами цивільного законодавства у сфері договірного регулювання.
 
ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
 
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором                                    є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за винятком випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.
 
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642?643 ЦК України.
 
Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.  
 
Розкриваючи зміст засади свободи договору, у статтях 6, 627 ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.
 
Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.
 
Укладення договору про постачання електричної енергії є обов`язком постачальника електричної енергії і запропонований договір повинен відповідати типовому договору про постачання електричної енергії. Відмова постачальника електричної енергії від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та Правилам.
 
У разі невиконання постачальником електричної енергії зобов`язання                   з укладення договору про постачання електричної енергії, який відповідає типовому договору, таке право підлягає захисту судом на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України шляхом зобов`язання.
 
Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 757/45133/15-ц (провадження                  № 14-114цс18).
 
У справі, яка переглядається, установлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15 квітня 2020 року №139, договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 27 червня 2020 року № 35-у, який укладений між позивачем та ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс», довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади, а також внесенням змін у поквартирну картку.
 
Згідно з квитанціями, які направлені на адресу позивача після її звернення до Покровського центру обслуговування клієнтів АПТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з приводу укладення з нею договору на постачання електроенергії, вся запропонована їй до сплати заборгованість (розрахункові періоди: з 08 грудня 2011 року до 20 червня 2013 року (3 квитанції на суму            6 721,77 грн), з 20 червня 2013 року до 14 липня 2014 року (2 квитанції на суму 5 028,10 грн), з 29 липня 2014 року до 16 лютого 2017 року (6 квитанцій на суму 39 069,04 грн), рахується за ОСОБА_3 .
 
Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2015 року                у справі № 226/3018/15-ц позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до          ОСОБА_3 про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, згідно з актом від 20 червня               2013 року № 188367, в сумі 6 721,77 грн.
 
Суд апеляційної інстанції, посилаючись на те, що для оформлення договору приєднання споживача до умов договору про надання послуг                                        з розподілу/передачі електричної енергії, ОСОБА_1 має оплатити рахунки, отримані від постачальника універсальної послуги Покровський ЦОК АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а саме погасити заборгованість, що утворилася починаючи з моменту, коли позивач стала повнолітньою особою, не врахував, що споживання електричної енергії можливо лише на підставі договорів з енергопостачальником, які не були укладені з позивачем, що порушує права позивача як споживача.
 
При цьому відповідач не позбавлений права вимагати від боржника ОСОБА_3 відшкодування збитків.
 
Апеляційний суд, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, не врахував наведених положень законодавства, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» про зобов`язання укласти з ОСОБА_1 договір про постачання електричної енергії споживачу та скасував судове рішення, яке відповідає закону.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково                        і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Зважаючи на те, що обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку у застосуванні норм матеріального права, постанова апеляційного суду згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню,        а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року скасувати, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14 січня          2021 року залишити в силі.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий  	Д. Д. Луспеник    	
Судді:   	І. А. Воробйова     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць      Р. А. Лідовець