Номер провадження: 22-ц/813/673/21 
Номер справи місцевого суду: 947/12614/20
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29.12.2021 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,
переглянувши справу №947/12614/20 за позовом комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року у складі судді Калініченко Л.В., -
в с т а н о в и в :

Позивач КП «Теплопостачання міста Одеси», звернувшись 19 травня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 станом на 1 січня 2020 року в сумі 13504,20 грн. та судові витрати (а.с.1-2).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 28 травня 2020 року відстрочено сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. до ухвалення судового рішення, відкрито провадження у справі (а.с.19-20). 
Відповідач ОСОБА_1 позов визнала, зазначивши, що в силу матеріального стану не може сплатити разово заборгованість, є інвалідом 2 групи з 2013 року, з липня 2017 року не працює, просила надати можливість сплати заборгованості протягом двох років (а.с.26).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за теплову енергію в сумі 13504,20 грн., витрати по сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.34-36).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 2 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення заборгованості, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права полягає у не застосуванні позовної давності, з огляду на яку заборгованість станом на 1 січня 2020 року становитиме 8466,14 грн.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У відзиві на апеляційну скаргу КП «Теплопостачання міста Одеси» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що реєстр нарахувань та оплат є вичерпним документом, в якому зазначено суму до сплати за послугу у відповідний місяць, тариф, суму, яка сплачена споживачем, опалювальна площа квартири, субсидія, сума заборгованості та інше. По даному документу можна встановити сплив та переривання строків позовної давності у відповідності до законодавства. У розумінні частини 1 статті 264 ЦК України здійснення часткової (неповної) оплати за послуги теплопостачання, тобто часткового виконання свого обов`язку, як споживача послуг, є прямою підставою вчинення відповідачем дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, що є безпосередньою підставою переривання строку позовної давності. З реєстру нарахувань та оплат не вбачається періоду у три роки відсутності здійснення дій зі сторони відповідача про визнання свого боргу або обов`язку, оскільки відповідач сплачував послуги, але не у повному обсязі, у разі чого і утворилася заборгованість за такий період. Тому, розгляд відповідної заяви щодо позовної давності є недоцільним, так як з огляду на положення статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Доводи відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності є такими, що не відповідають чинному Цивільному кодексу України. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Комунальне підприємством «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією будинок АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_3 , що в будинку знаходиться.
Особовий рахунок № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 відкрито на ОСОБА_1 як на абонента (споживача) послуг.
Згідно реєстру нарахувань і оплат по Особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 1 січня 2020 року заборгованість визначена рівною 13504,20 грн., з них заборгованість станом на 1 листопада 2016 року становила 4018,32 грн.
З реєстру нарахувань і оплат вбачається, що ОСОБА_1 послуги сплачувала, але не в повному обсязі, вносила кошти в рахунок заборгованості також і у місяці поза межами опалювального періоду.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 визнала суму заборгованості 13504,20 грн., не просила суд перевірити суму нарахування 4018,32 грн. станом на 1 листопада 2016 року, не надала суду доказів того, що до суми нарахувань станом на 1 листопада 2016 року сплив строк позовної давності, що вона на протязі трьох років, що передували 1 листопада 2016 року, взагалі не здійснювала будь-яких сплат за послуги тощо.
Доводи КП «Теплопостачання міста Одеси» в тій частині, що заборгованість за послуги утворилася не через повну відмову від проведення оплати за надані послуги, а через сплату не в повному обсязі, не спростовані рівно як і посилання на положення частини 1 статті 264 ЦК України, що регулюють переривання перебігу позовної давності.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).
Заява ОСОБА_1 про застосування позовної давності до суду першої інстанції подана не була, отже, з огляду на відсутність такої заяви та фактичне визнання заборгованості в сумі 13504,20 грн. (просила лише розстрочити сплату заборгованості на два роки), суд першої інстанції не мав підстав для розгляду питання позовної давності у даній справі.
Доводи апеляційної скарги не мають підтверджень подання до винесення рішення заяви про застосування позовної давності.
Доводи апеляційної скарги в частині скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду можливої заяви відповідача про застосування позовної давності не ґрунтуються на процесуальному законі, оскільки положення статті 374 ЦПК України не передбачають повноважень суду апеляційної інстанції направляти справу до суду першої інстанції на новий розгляд. 
Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.
Питання розстрочення виконання рішення суду вирішується на стадії звернення такого до виконання.

Керуючись ст.ст.367, 368, 369, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року в частині позовних вимог комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 29 грудня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков 

Є.С.Сєвєрова