Дата документу 22.12.2021 Справа № 317/3259/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №317/3259/20                      Головуючий у 1 інстанції Громова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/3641/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
22 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Крилової О.В.
Бєлки В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 01 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ТОВ «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди.
В обґрунтування свого позову зазначав, що йому на праві власності належить автомобіль HONDA ACCORD, 2007 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
15.07.2020 о 12 год. 00 хв. на 303 км а/д М-18 ОСОБА_1 , керуючи т/з ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі сторони м. Василівка в м. Запоріжжя та на перехресті, виконуючи поворот ліворуч, не впевнився в безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем HONDA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який їхав по узбіччю зі сторони м. Запоріжжя в сторону м. Василівка, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Вказаним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.Б, 10.1, 16.13 «Правил дорожнього руху України».
11.08.2020 року постановою Запорізького районного суду Запорізької області, яка набрала законної сили 22.08.2020 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
На час скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, цивільна-правова відповідальність ОСОБА_1 , була застрахована відповідно до поліса №АО/2931624, укладеного зі Страховиком ТДВ СК "КРЕДО", строк дії поліса з 14.04.2020 р. по 13.04.2021 р. з лімітом відповідальності страховка 100000,00 грн. - за шкоду заподіяну майну.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 401 від 15.07.2020 року послуги з проведення авто-товарознавчого дослідження HONDA ACCORD, д.н. НОМЕР_1 від 15.07.2020 року становлять 1800,00 грн.
Згідно звіту № 440 про оцінку автомобіля HONDA ACCORD, д.н. НОМЕР_1 від 15.07.2020 року, сума матеріальних збитків, завданих у зв`язку з пошкодженням автомобіля HONDA ACCORD д.н. НОМЕР_1 становить 36558,19 грн.
Згідно Акту виконаних робіт № 5 від 09.08.2020 р., квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 09.08.2020, калькуляції № 5 вартості виконаних робіт (послуг) від 16.07.2020 р. вартість ремонту склала 45393,00 грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 472 від 16.07.2020 року послуги евакуатора (транспортування автомобіля HONDA ACCORD, д.н. НОМЕР_1 із м. Запоріжжя) становить 2200,00грн.
Загальна сума збитків, яка підлягає відшкодуванню з боку страхової компанії ТДВ СК «КРЕДО» становить 49393,00 грн.
Згідно виписки по надходженням по картці/ рахунку НОМЕР_3 , ТДВ СК «КРЕДО» перерахувала на рахунок позивача 19889,31 грн.
Позивач вважає, що оскільки розмір матеріальної шкоди не виходить, за межі ліміту полісу №AO/2931224, укладеного зі страховиком ТДВ СК «КРЕДО», то в даному випадку страховик повинен у повному обсязі сплатити страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль у розмірі 19503,69 грн.
Крім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 є інвалідом першої групи та отримує лікування програмним гемодіалізом в режимі 12 год/тиж. (3 рази по 4 год.: вівторок, четвер, субота) у відділенні гемодіалізу КУ «ЗОКЛ» ЗОР він змушений був орендувати автомобіль для отримання лікування програмним гемодіалізом.
Вважає, що вартість оренди автомобіля на час відновлювального ремонту HONDA ACCORD д.н. НОМЕР_1 яка становить 6760,00 грн. має бути стягнута з винуватця ДТП.
Крім того, позивач зазначає що він переніс великі душевні страждання, нервовий шок та емоційний стрес, у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, внаслідок чого був втрачений сон та він відчував постійні головні болі. Активність позивача в перші дні після ДТП була дуже обмежена, що спричинило додатковий стрес, незручності та ризики, що призвело до необхідності докладати зусилля по відновленню звичного для нього способу життя. Розмір моральної шкоди він оцінює у 10000,00 грн.
Просив суд стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Кредо» на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 19503,69 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6760 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.
Стягнут з ТОВ «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_1 солідарно на його користь судові витрати.
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 01 вересня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 19503,69 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 6760,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. 
Стягнуто солідарно з ТОВ «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 5353,00 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ТОВ «Страхова компанія «Кредо» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати частково, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 , до ТОВ «Страхова компанія «Кредо» залишити без задоволення. В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 6 760 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. та судових витрат у розмірі 5 353 грн., та ухвали в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з огляду на наступне. 
результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
Встановлено та  з матеріалів справи вбачається, що 15.07.2020 о 12 год. 00 хв. на 303 км а/д М-18 ОСОБА_1 , керуючи т/з ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі сторони м. Василівка в м. Запоріжжя та на перехресті, виконуючи поворот ліворуч, не впевнився в безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем HONDA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який їхав по узбіччю зі сторони м. Запоріжжя в сторону м. Василівка, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Вказаним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.Б, 10.1, 16.13 «Правил дорожнього руху України. 
Вказані обставини встановлені постановою Запорізького районного суду Запорізької області11.08.2020 року, яка набрала законної сили 22.08.2020 р., що в силу приписів ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. 
Постановою Запорізького районного суду Запорізької області11.08.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована відповідно до поліса №АО/2931624, укладеного зі Страховиком ТДВ СК "КРЕДО", строк дії поліса з 14.04.2020 р. по 13.04.2021 р. з лімітом відповідальності страховика 100 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 401 від 15.07.2020 року послуги з проведення авто-товарознавчого дослідження HONDA ACCORD, д.н. НОМЕР_1 від 15.07.2020 року становлять 1 800 грн.
Звітом № 440 про оцінку автомобіля HONDA ACCORD, д.н. НОМЕР_1 від 15.07.2020 року визначена сума матеріальних збитків, завданих у зв`язку з пошкодженням автомобіля HONDA ACCORD д.н. НОМЕР_1 становить 36 558,19 грн.
Інших звітів матеріали справи не містять.
Відповідно до Акту виконаних робіт № 5 від 09.08.2020 р., квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 09.08.2020, калькуляції № 5 вартості виконаних робіт (послуг) від 16.07.2020 р. вартість ремонту склала 45 393 грн.
Квитанцією № 472 від 16.07.2020 року підтверджено, що послуги евакуатора (транспортування автомобіля HONDA ACCORD, д.н. НОМЕР_1 із м. Запоріжжя) становлять 2200 грн.
Суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, що їх регулюють та встановив, що відшкодування майнової шкоди має бути здійснено страховою компанією ТДВ СК «КРЕДО» відповідно до умов договору страхування.
Вказаний висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією висловленою в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц
Положеннями статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За приписами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Встановлено, що відповідно до виписки по надходженням по картці/ рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) ТДВ СК "КРЕДО" перерахувала на рахунок позивача 29 889,31 грн.
Враховуючи те, що розмір матеріальної шкоди не виходить, за межі ліміту полісу №АО/2931224, укладеного зі Страховиком ТДВ СК "КРЕДО", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку страхова компанія повинна у повному обсязі сплатити страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль, а тому з ТОВ «СК «Кредо» на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 19 503,69 грн., яка розрахована з урахуванням частково сплаченої суми (сплачено 29 889,31 грн., повна вартість ремонту склала 45 393 грн., проведення авто-товарознавчого дослідження 1 800 грн., послуги евакуатора 2200 грн.). 
Доводи ТДВ «СК Кредо», що для потерпілої особи, яка не є платником ПДВ, до розміру страхового відшкодування може бути включений ПДВ лише за умови документального підтвердження проведення ремонту транспортного засобу у особи яка є платником ПДВ. Колегією суддів відхиляються,оскільки відповідно до постанови Верховного Суду України від 4 липня 2018 року по справі № №755/18006/15-ц, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Враховуючи вищевикладене та приписи статті 9, п.22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судом першої інстанції вірно встановлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ТДВ «СК Кредо», позивачу відшкодовано лише 29889,31 грн., а тому суд обґрунтовано стягнув з ТДВ «СК Кредо» невиплачену частину матеріальної шкоди у сумі 19503,69 грн.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегією суддів відхиляються, оскільки судом першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлена наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 6760,00 грн.. моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та понесених судових витрат
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 6760 грн. суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_3 є інвалідом першої групи (довічно) та отримує лікування програмним гемодіалізом в режимі 12 год/тиж. (3 рази по 4 год.: вівторок, четвер, субота) у відділенні гемодіалізу КУ «ЗОКЛ» ЗОР, зазначені обставини підтверджуються копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 , консультативним висновком КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР від 15.01.2020 р. та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 253529. У зв`язку з необхідністю отримувати лікування, ОСОБА_3 було укладено Договір оренди легкового автомобіля № 328 від 16.07.2020 р.
Згідно п.5.1-5.2 Договору оренди автомобіля орендна плата встановлюється в розмірі 520 грн. за кожну добу строку користування автомобілем, що орендується, тобто на період ремонту легкового автомобіля Honda Accord НОМЕР_1 після ДТП скоєного 15.07.2020 р. і пошкодженого з вини ОСОБА_1 . Орендна плата сплачується готівкою через касу орендодавця або за заявою орендаря в без готівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок останнього в установі банку не пізніше 10 вересня 2020р., тобто після закінчення ремонту Honda Accord АР 23-60 ВС.
ОСОБА_3 сплатив орендну плату за оренду автомобіля, що підтверджується копію квитанції до прибуткового касового ордера № 42 від 17.08.2020 р у сумі 6760,00 грн.
Положеннями статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що на час відновлювального ремонту автомобілю HONDA ACCORD д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 був позбавлений можливості користуватись ним, проте мав необхідність у отриманні лікування, а тому ОСОБА_3 був вимушений укласти Догорів оренди легкового автомобіля.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вартість оренди автомобіля є матеріальними збитками отриманими в результаті ДТП, які мають бути стягненні з ОСОБА_1 , як винуватця ДТП.
Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд вірно застосував положення статей         23, 1167 ЦК України та дійшов висновку про наявність моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., що була нанесена позивачу, а саме про фізичні та душевні страждання, які пережив останній, у зв`язку з вищевказаними подіями.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції з урахуванням приписів статей 133, 137, 141 ЦПК України, встановив, що позивачем доведено співмірність заявлених витрат на правову допомогу, надано детальний розрахунок наданих послуг. Заявлений розмір витрат не суперечить складності справи та часу, витраченого на надання послуг, а тому зроблено обґрунтований висновок про покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу витрати на правову допомогу в розмірі 5353,00 грн.
З клопотанням про зменшення розміру судових витрат, їх неспівмірність чи необґрунтованість відповідачі не зверталися.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.
Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
При цьому, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права. 
На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права. 
Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.
З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 01 вересня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: