ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1705/21 Справа № 211/6416/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Середня Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року водій ОСОБА_1 20 вересня 2021 року о 12.35 год. в Дніпропетровській області у м. Кривому Розі по вул. Дніпровське шосе, е/о № 204 керував транспортним засобом Мерседес-Бенс Віто, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія проводився в встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат 2.59 проміле.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що справу було розглянуто за його відсутності без належного повідомлення про дату та час розгляду справи, без врахування його доводів, чим було порушено його право на захист. Вказує, що суд не встановив обставини, а лише послався на протокол, зазначивши викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Зазначає, що протокол не містить переліку встановлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, а також поліцейським всупереч вимог закону не було направлено його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, не дивлячись на його незгоду з результатами “Драгера”. Звертає увагу, що працівниками поліції відеозапис неодноразово вимикався та преривався, а тому він є неналежним та недопустимим доказом. Вказує, що письмові пояснення свідків складені на заздалегідь підготовлених бланках, які ті підписали не читаючи та без роз`яснення їх прав та обов`язків. Зазначає, що працює водієм та його робота є єдиним джерелом його доходу. 
        ОСОБА_1 та його захисник Ратушна О.В. в судове засідання не з“явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв“язку з чим розгляд справи проведено за відсутності вказаних осіб.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
       Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       Вказані вимоги закону були виконані належним чином.
       Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 було під підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №125049 повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області о 10.00 год. 06 жовтня 2021 року.
       Оскаржувана постанова була винесена у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення дату та час, а саме 06 жовтня 2021 року, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу. 
       При цьому протокол про адміністративне правопорушення було складено 20 вересня 2021 року, тобто ОСОБА_1 мав достатньо часу для вжиття заходів, щоб дізнатись про стан відомого його провадження у разі наявності у нього сумнівів щодо дати його розгляду.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. 
Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою “Драгера 6820”, результат огляду — 2,59 проміле; роздруківкою тестування до “Драгера”, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння — 2,59 проміле, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що протокол не містить переліку встановлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, слід зазначити, що останньому інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вказаний факт було встановлено за допомогою технічного засобу “Драгер”, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №125049, а тому з огляду на вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року №1452/735, працівник поліції не мав зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення встановлені ним у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп“яніння.
При цьому вказані ознаки алкогольного сп“яніння, які були встановлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 і які стали підставою для проголошення вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: запах алкоголю з порожними рота, почервоніння покриву обличчя, тремтіння пальців.н
Посилання  ОСОБА_1 про те, що він наполягав на огляді у медичному закладі, проте працівники поліції відмовили йому, не підтверджуються матеріалами справи.
Так, з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння згоден, про що останній власноручно поставив підпис.
Той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення в розділі “пояснення” ОСОБА_1 зазначив “не згоден”, не свідчить про те, що він наполягав на огляді у медичному закладі, проте працівники поліції відмовили йому.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів, які б спростовували зазначені висновки суду.
Крім того, суд апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту неодноразово вживав заходи щодо виклику свідків проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак останні, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи шляхом направлення СМС-повісток, у судове засідання неодноразово не з`явились, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості їх допитати у судовому засіданні.
Що стосується посилань на невідповідність письмових пояснень свідків вимогам КУпАП, так як вони виготовлені на заготовлених друкованих бланках, то слід зазначити, що положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, будь-яких вимог щодо шаблону чи бланку надання пояснень свідками не передбачено. При цьому з матеріалів справи слідує, що основний текст пояснень заповнено власноруч свідками, який засвідчено підписом останніх, а тому відповідні доводи апеляційної скарги є безпідставними.
В матеріалах справи відсутній відеозапис з боді камери поліцейських та протокол про адміністративне правопорушення не містить на нього посилань, а тому безпідставними є твердження ОСОБА_1 про визнання неналежним та недопустимим доказом відеозапису з бодікамери поліцейського, оскільки останній неодноразово вимикався та преривався.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП з достатньою повнотою врахував усі обставини справи, ступінь тяжкості та характер вчиненого правопорушення і воно є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.
КУпАП, зокрема, ст. 30 КУпАП, яка регулює порядок застосування позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, зокрема, права керувати транспортними засобами, не передбачено обмеження застосування такого додаткового стягнення у разі, якщо правопорушник працює водієм та робота є єдиним його джерелом доходу, а тому відповідні посилання ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду – без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот