УХВАЛА
Іменем України
21 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 716/1511/16-к
провадження № 51 – 6058впс19
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                        ОСОБА_1 ,
суддів                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула подання Чернівецького апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016260090000204, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3                ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі – КК України), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів і 
 
встановила:
До Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) надійшло подання Чернівецького апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що Постановою Верховного Суду від 19 січня 
2022 року (провадження № 51-6058км19) скасовано ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови Верховного Суду однією з підстав скасування рішення апеляційного суду є незабезпечення участі ОСОБА_4 у судовому засіданні, яка є обов`язковою. Верховний Суд констатував, що, зважаючи на позитивні зобов`язання держави за ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не погоджується з мотивами ухваленого апеляційним судом рішення щодо неможливості безпосередньої участі ОСОБА_4 у судовому засіданні з підстав відсутності закладу певного типу на території Чернівецької області.
У поданні вказано, що Чернівецький апеляційний суд позбавлений можливості розглянути вказану справу без допущення недоліків, вказаних у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року. 
На переконання апеляційного суду, про зазначене свідчить те, що:
по-перше, ОСОБА_4 не може утримуватися в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», як убачається з відповіді на запит суду цієї установи № 4/794 від 
18 лютого 2021 року (т. 4, а. с. 156); 
по-друге, Чернівецька обласна психіатрична лікарня також не може забезпечити перебування ОСОБА_4 у цій установі, що слідує з відповіді на запит суду з ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» № 609 від 18 лютого 
2021 року (т. 4, а. с. 163);
по-третє, ОСОБА_4 перебуває в Дніпропетровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» за даними листа     вказаного закладу № 1.2/3-611 від 25 лютого 2021 року (т. 4 а. с. 164).
Отже, як зазначено в поданні, Чернівецький апеляційний суд вжив усіх заходів для розгляду вказаної справи, проте вказані заходи не дали бажаного результату.
Крім того, в поданні зазначено, що Чернівецький апеляційний суд позбавлений можливості розглянути справу щодо ОСОБА_4 з підстав відсутності достатньої кількості суддів для її авторозподілу.
До початку судового розгляду від захисника – адвоката ОСОБА_5 і законного представника (опікуна) обвинуваченого ОСОБА_4 – ОСОБА_4 надійшло заперечення на подання Чернівецького апеляційного суду.
 
Учасники судового провадження вчасно повідомлені про день і час розгляду подання, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає його розгляду.
 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи наведені у поданні, дослідивши наявні матеріали та обговоривши наведені доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. 
Згідно з ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала. 
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 22 грудня 2020 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого  ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115  КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року вказану ухвалу місцевого суду залишено без змін.
Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів до 19 березня 2022 року.
За правилами ч. 1 ст. 34 КПК у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до  ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Тому системний аналіз норм кримінального процесуального кодексу дозволяє дійти висновку, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.
З огляду на викладене, беручи до уваги розташування медичного закладу, де перебуває ОСОБА_4 , а також відсутність в Чернівецькій області установи, що може забезпечити перебування в ній ОСОБА_4 , з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження щодо нього та з метою недопущення повторних порушень, установлених постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбаченої кримінальним процесуальним законом підстави для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з Чернівецького апеляційного суду до Дніпровського апеляційного суду. 
Що стосується доводів подання в частині відсутності достатньої кількості суддів для утворення колегії суддів з метою розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в Чернівецькому апеляційному суді, в зазначеній частині воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як убачається зі звіту про неможливість розподілу справи між суддями, судді судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вже брали участь у розгляді вказаного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, що згідно 76 КПК України унеможливлює їх участь при апеляційному розгляді.
Відповідно до офіційних даних, розміщених на Інтернет-ресурсі «Судова влада України», на даний час фактична чисельність суддів Чернівецького апеляційного суду складає 16 суддів: судова палата з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення – 8 суддів, судова палата з розгляду цивільних справ – 8 суддів.
Станом на сьогодні в судовій палаті з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду фактично здійснюють правосуддя вісім суддів ( ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ).
Як убачається зі змісту подання, суддя ОСОБА_13 перебуває у декретній відпустці, а суддя ОСОБА_12 перебуває згідно з наказом № 05-07/18-в від 17 січня  2022 року в основній щорічній відпустці.
Проте перебування суддів у відпустках, у зв`язку з чим здійснюється виключення їх з автоматизованого розподілу справи, не може бути підставою для направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого у розумінні ст. 34 КПК України. Крім того, залишаються судді ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мають процесуальну можливість здійснювати правосуддя в цьому кримінальному провадженні.
У ч. 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» зазначено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ, з чого вбачається, що запровадження спеціалізації не є обов`язковим.
Пунктами 2.3.21 та 2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Ради суддів України) установлено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями. Судові справи підлягають автоматизованому розподілу між суддями, які мають на момент автоматизованого розподілу судових справ повноваження для здійснення процесуальних дій.
Єдиною умовою врахування спеціалізації, визначеною КПК України, є визначення головуючого у складі суду під час розгляду в апеляційному порядку кримінального провадження стосовно неповнолітньої особи.
Крім того, Рада суддів України у рішенні від 11 червня 2021 року № 18 роз`яснила, що в суді, у якому рішенням загальних зборів суддів визначено спеціалізацію суддів, у випадках, коли неможливо утворити колегію з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної судової палати), визначення головуючого судді здійснюється з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної палати), а визначення суддів-членів колегії відбувається між усіма суддями незалежно від їхньої спеціалізації та належності їх до судових палат.
З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення подання саме у зв`язку з відсутністю достатньої кількості суддів для розгляду справи в Чернівецькому апеляційному суді.
 
Ураховуючи викладене та керуючись статтею 34 КПК України, колегія суддів
постановила:
 
Подання Чернівецького апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016260090000204, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів задовольнити.
 
Направити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016260090000204, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3                ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, до Дніпровського апеляційного суду.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

 
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                                 ОСОБА_3