ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 р. 	Справа № 520/7314/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.10.21  по справі № 520/7314/2020
за позовом        ОСОБА_1  
до    Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )            
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Верховного суду України від 31.01.2021 року по справі №520/7314/2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 подану на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі №520/7314/2020 задоволено частково, зазначені рішення скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог у частині нарахування та виплати компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за період з 2014 до 28 серпня 2015 року (позивач просив за період з 2014 по 2019 роки) і в цій частині справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду, в решті вищевказані судові рішення залишені без змін.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Харківський прикордонний загін виплатити позивачу компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки.
Ухвалою суду було виправлено описку в рішенні так як судом відповідно до Постанови Верховного суду України від 31.01.2021 року розглядався період лише з 2014 до 28 серпня 2015 року (позивач просив за період з 2014 по 2019 роки).
Представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій просив суд роз`яснити рішення суду від 12.05.2021 року, а саме: вказати період стягнення з Харківського прикордонного загону на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року заяву Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про роз`яснення рішення суду задоволено.
Роз`яснено, що з врахуванням позиції Верховного суду України, викладеної в Постанові від 31.01.2021 року, відповідач повинен нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я лише за 2014 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 20 вересня 2019 року.
Не погоджуючись із судовим рішенням позивачем було подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року про роз`яснення рішення суду та відмовити у задоволенні вказаної заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що надаючи роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року суд першої інстанції фактично змінив зміст рішення резолютивної частини.
При цьому відповідно до ч.1 ст.254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Крім того, зазначає, що судове рішення від 12.05.2021 року по справі №520/7314/2020 відповідачем оскаржено не було.
Таким чином на думку позивача суд першої інстанції порушив приписи ст.254 КАС України, оскільки прийнявши оскаржувану ухвалу фактично змінив зміст судового рішення, що є неприпустимим.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню, з наступних підстав.
Задовольняючи заяву Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про роз`яснення рішення суд першої інстанції виходив з урахуванням позиції Верховного суду України викладеної в Постанові від 31.01.2021 року.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Так, відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
У пункті 19 постанови "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і ухвалення додаткового рішення цим же судом.
Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.
Таким чином, процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону виходить, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Виходячи з викладеного, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Аналогічний висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі 823/361/18.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 квітня 2020 року у справі №22а-11177/08.
Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція встановлена Верховним Судом у постанові від 16 липня 2020 року у справі № 619/3407/16-а.
В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Колегія суддів зазначає, що в позовній заяві позивач заявляв вимоги про нарахування та виплатиту позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 20 вересня 2019 року, які рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року були задоволенні у повному обсязі.
Так, суд першої інстанції, доповнюючи резолютивну частину судового рішення, фактично звужує період нарахування та виплати компенсації, а саме лише за 2014 рік, що призвело до зміни змісту судового рішення.
Заява відповідача про роз`яснення судового рішення фактично свідчить про незгоду з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року, та не вказує на його незрозумілість.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що роз`яснивши судове рішення, суд першої інстанції змінив суть самого рішення, а отже ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволені заяви Військової частини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Колегія суддів зазначає, що зміст рішення суду від 12.05.2021 року є зрозумілим, труднощів для розуміння не викликає, суть рішення зрозуміла та недвозначна, спосіб, у який викладено резолютивну частину вказаного рішення, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про роз`яснення судового рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 по справі № 520/7314/2020 з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви Військової частини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) поданої до суду першої інстанції 22.10.2021 року  про роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі №520/7314/2020. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 по справі № 520/7314/2020 - скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви Військової частини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі № 520/7314/2020 за позовом   ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    Я.М. Макаренко