Ухвала
16 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 210/1215/21
провадження № 61-2478ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року у складі судді Сільченко В. Є. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю.,  Городничої В. С., Лаченкової О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої нещасним випадком,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») про відшкодування моральної шкоди у розмірі 150 000 грн.
Позов мотивовано тим, що під час виконання трудових обов`язків внаслідок нещасного випадку отримав виробничу травму, про що було складено акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. 
Рішенням медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 03 лютого 1995 року йому первинно встановлено 20 % втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. Під час повторного огляду 07 квітня 2009 року встановлено 20 % втрати професійної працездатності безстроково.
Вважає, що завдана моральна шкода полягає у моральних стражданнях та переживаннях, він до теперішнього часу періодично відчуває біль внаслідок виробничої травми, має погане самопочуття. 
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року позов задоволено частково.
 
Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом - 80 000 грн, без урахування податків, зборів та інших платежів.
 
В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року змінено рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року, викладено резолютивну частину оскаржуваного рішення таким чином.
 
Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 000 грн з урахуванням податку з доходів фізичних осіб.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У лютому 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - АТ «Криворізький залізорудний комбінат») на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 рокута постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягаю касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
За правилом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481, 00 грн.
 
Предметом позову у цій справі вимоги майнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 150 000 грн.
 
Отже, ціна позову у цій справі складає 150 000 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*100=248 100,00). 
 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі 
№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Щодо наявності винятків для допуску до касаційного оскарження судового рішення у малозначній справі
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
АТ «Криворізький залізорудний комбінат» у касаційній скарзі зазначило, що судові рішення можуть бути оскаржені у касаційному порядку, оскільки питання, порушене у ній, стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, щодо оцінки та встановлення належного відповідача у подібних справах, якому не належить об`єкт потужності, на якому стався нещасний випадок.
 
Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку та становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.
 
Виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права.
Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 757/172/16-ц (провадження № 14-475цс18).
Тож наведені АТ «Криворізький залізорудний комбінат» доводи не є такими, що свідчать про існування такої проблеми у правозастосовчій практиці, що зумовлює нагальну потребу формування єдиної правозастосовчої практики, разом з цим наведені доводи свідчать про необхідність переоцінки доказів щодо належного відповідача у справі.
Наведені АТ «Криворізький залізорудний комбінат» доводи не є такими, що свідчить про існування такої проблеми у правозастосовчій практиці, що зумовлює нагальну потребу формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки такі доводи зводяться до необхідності переоцінки доказів щодо підставності позовних вимог.
 
Також АТ «Криворізький залізорудний комбінат» зазначило, що ця справа має виняткове значення для заявника та становить значний суспільний інтерес, враховуючи велику кількість справ у подібних правовідносинах, що зумовлює необхідність формування Верховним Судом єдиної правозастосовчої практики.
 
В оцінці доводів про винятковість значення справи для заявника Верховний Суд виходить з того, що оцінка наведених обставини здійснюється на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником, зокрема шляхом наведення заявником обґрунтованих об`єктивних обставини, які свідчитимуть про таку винятковість. Тобто, саме на заявника покладається обов`язок на власний розсуд здійснити належний виклад та обґрунтування обставин, які, на його думку, свідчать про виняткове значення для нього малозначної справи.
 
Втім, наведені АТ «Криворізький залізорудний комбінат» обставини, які на його думку свідчать про виняткове значення справи та наявність суспільного інтересу, заявник помилково ототожнює із підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, тобто обставиною, якій Верховний Суд раніше надав оцінку щодо її підставності. 
 
Аналіз судових рішень у справі та наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.
Посилання заявника на те, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним рішенням, при розгляді інших аналогічних справ, Верховний Суд визнає необґрунтованими, оскільки, здійснюючи виклад обставин за наявності яких Суд може відкрити касаційне провадження у малозначній справі, відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявник має не лише процитувати наведену норму процесуального закону, а і зазначити конкретну справу, у межах якої він позбавлений можливості спростувати такі обставини.  
 
Також Верховний Суд визнає безпідставним посилання заявника, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, оскільки враховуючи пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України та ціну позову у справі № 210/1215/21 - 150 000 грн, зазначена справа є малозначною відповідно до закону.
 
З огляду на наведені доводи, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані, судом на підставі аналізу поданої касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень не виявлені.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 
07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягаю касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої нещасним випадком, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:        	Г. І. Усик     О. В. Ступак     В. В. Яремко