ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2686/22 Справа № 191/783/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гречко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого - Пищиди М.М.
        суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
        за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       В обґрунтування позову зазначив, що 04 вересня 2007 року між ОСОБА_1 (далі - Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - Первісний Кредитор) було укладено Договір кредитної лінії № 8/2007 /840-МК3/31 (далі - Кредитний договір).
       Відповідно до п.1.1, 1.2, 5.1.2 Кредитного договору Первісний кредитор відкрив Позичальнику кредитну лінію в сумі 24 000,00 доларів США (далі - Кредит) терміном на 84 місяці з 04 вересня 2007 року, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит до 03 вересня 2014 року, зі сплатою за користування Кредитом відсотків з розрахунку 14,4 % річних, а у випадках передбачених Договором також сплатою неустойки та відшкодування завданих Первісному Кредиторові збитків.
       Відповідно до Графіку погашення кредиту до 03 вересня 2014 року Позичальник повинен був сплатити Первісному Кредитору 38 710,25 доларів США, але на сьогоднішній день дана сума так і не сплачена.
       Крім того, у забезпечення виконання даного зобов`язання між Первісним Кредитором та ОСОБА_3 (далі - Відповідач) 04 вересня 2007 року було укладено:
       - Договір поруки - відповідно п. 1.1 якого Відповідач поручається перед Первісним Кредитором за належне виконання останнім взятих на себе зобов`язань, що виникають із Кредитного договору. За пунктом 1.2 Договору поруки Відповідач зобов`язалась відповідати перед Первісним кредитором у повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Первісним Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Первісного Кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1. цього Договору повністю (чи у будь-якій частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність Поручителя виникає, як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні зобов`язань у цілому (п.1.3. Договору поруки). Поручитель відповідає перед Первісним Кредитором за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (п. 1.4. Договору поруки).
       - Договір іпотеки - відповідно до п. 1.1. якого Іпотекодавець (Відповідач, як Поручитель) з метою забезпечення виконання зобов`язання, що випливає із Кредитного договору, цим передає іпотеку, Іпотекодержатель (Первісний кредитор за Кредитним договором) приймає в іпотеку Предмет іпотеки - нежитлову будівлю (магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
       24 липня 2019 року між Первісним Кредитором та ОСОБА_2 (далі - Новий Кредитор, Позивач) було укладено Договір № 8/2007/840- МК3/31 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги, за яким Первісний кредитор відступив шляхом продажу Новому Кредитору права вимоги до Відповідача за договором кредитної лінії: № 8/2007/840-МК3/31 від 04 вересня 2007 року та договорами забезпечення: застави, поруки, іпотеки тощо (за наявності).
       Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 8/2007/840-МК3/31 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 24 липня 2019 року загальний розмір заборгованості Відповідача на дату укладення даного договору, станом на 24 липня 2019 року, складає 6 680,63 доларів США (еквівалент -171 224, 86 грн.), з яких: основний борг - 2 683,10 доларів США (еквівалент - 68 767,98 грн.); відсотки - 2 118,59 доларів США (еквівалент - 54 299, 56 грн.); пеня - 1 878,94 доларів США (еквівалент - 48 157,32 грн.).
       Відповідно до п. 3.4 Договору № 8/2007/840-МК3/31 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги боржникам, у тому числі і Відповідачеві, було своєчасно повідомлено про відступлення Права вимоги за Кредитним договором - 27 липня 2019 року, шляхом направлено листа про заміну Кредитора у зобов`язані, що виникло із Кредитного договору, який було отримано останніми 30 липня 2019 року.
       Однак, заборгованість за кредитним договором, у розмірі 6680,63 доларів США (еквівалент - 171 224,86 грн.), Позичальником та Відповідачем так і не погашена.
       Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, у розмірі 6680,63 доларів США (еквівалент - 171 224,86 грн) та судові витрати по справі. 
       Сторонами до початку судового засідання надано заяву про затвердження мирової угоди. Дана мирова угода укладена між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 (надалі - «Позивач»), з одного боку та ОСОБА_3 
        Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
        ОСОБА_2 (надалі - «Позивач»), з одного боку та ОСОБА_3 (надалі - «Відповідач»), з іншого боку, що є сторонами у цивільній справі № 191/783/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка розглядається Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області (головуючий суддя Гречко Ю. В.), уклали дану Мирову угоду про нижченаведене:
       1. Позивачем пред`явлений позов до Відповідача про:
       -стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за Договором кредитної лінії № 8/2007/840-МКЗ/ЗІ від 04 вересня 2007 року, яка станом на 24 липня 2019 року становить 6 680,63 доларів США (еквівалент - 171 224,86 грн.) та складається з: основного бсргу - 2 683,10 дол. США (еквівалент - 68 767,98 грн.); відсотків - 2 118,59 дол. США (еквівалент - 54 299, 56 грн.) та пені - 1 878,94 дол. США (еквівалент - 48 157,32 грн.).
       -стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 712,25 грн.
       2. Дана Мирова угода укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 207, 208 Цивільного процесуального кодексу України з метою врегулювання спору, який став підставою пред`явлення зазначеного вище позову, на підставі взаємних поступок, та досягнення спільного порозуміння щодо належного забезпечення реалізації прав та інтересів сторін.
       3. Відповідач - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визнає обставини позову, не заперечуючи при цьому щодо розміру заборгованості, яка виникла за Договором кредитної лінії № 8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року та прав вимоги Позивача - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за зазначеним кредитним договором, як новим кредитором.
       4. В рахунок погашення заборгованості та задоволення вимог кредитора за Договором кредитної лінії № 8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року, Відповідач - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) передає у власність Позивачеві - ОСОБА_2 (РНОКПГІ НОМЕР_2 ), як новому кредиторові та іпотекодержателю, предмет іпотеки - нежитлову будівлю (магазин) загальною площею 114,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: нежитлової будівлі магазину-А-1, добудови до нежитлової будівлі магазину - а-1, вбиральні - Б, на земельній ділянці площею 0,0100 га та, та належить їй на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 , виданого 20 травня 2004 року Іларіонівською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області.
       5. Позивач - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) приймає від Відповідача - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у власність предмет іпотеки - нежитлову будівлю (магазин) загальною площею 114,6 м , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: нежитлової будівлі магазину - А-1, добудови до нежитлової будівлі магазину - а-1, вбиральні - Б, на земельній ділянці площею 0,0100 га та, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 , виданого 20 травня 2004 року Іларіонівською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області, в якості задоволення вимог за Договором кредитної лінії № 8/2007/840-МК3/31 від 04 вересня 2007 року.
       6. Сторони беруть на себе зобов`язання протягом п`яти календарних днів, наступних за днем затвердження цієї Мирової угоди Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, здійснити дії щодо оформлення передання у власність вищезазначеного нерухомого майна у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження».
       7. Позивач - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 1712,25 грн. у справі № 191/783/21.
       8. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують те, що укладення мирової угоди у цивільній справі № 191/783/20 не порушує їх прав та інтересів, а також прав та інтересів третіх осіб, в тому числі й Держави.
       9. У випадку невиконання або неналежного виконання Стороною та/або Сторонами умов цієї Мирової угоди, ухвала про її затвердження є виконавчим документом, та підлягає примусовому виконанню.
       10. Дана Мирова угода укладена у трьох примірниках - по одному для кожної з сторін, і для Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
       11. Дана Мирова угода є дійсною з моменту її підписання Сторонами та затвердження Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
       12. Сторони ознайомлені з положеннями ст.ст. 207, 208, 255 Цивільного процесуального кодексу України.
       Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрито.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду. 
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
       Зазначає, оскраржуваною ухвалою порушені його права та інтереси , оскільки у справ вирішено питання щодо майна яке є предметом розгляду у справі № 191/2297/17 про що сторонам у справі було достеменно відомо. 
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити.
       Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб, а сама угода укладена в межах цивільної і процесуальної дієздатності осіб.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції. 
       Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
       Вказаною нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.
       Водночас, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
       Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, за змістом якого таке порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
       Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Згідно з ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження рішення.
       Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі в справі, не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю (п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК) (Постанови ВС: від 27.02.2019 у справі N 360/1938/16; від 08.04.2020 у справі N 2018/23638/11; від 17.02.2020 у справі 668/17285/13 (ОП КЦС ВС); від 16.01.2020 у справі N 925/1600/16 (ОП КГС).
       Верховний Суд вказав, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
       У відповідності до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.
       З тексту оскаржуваного судового рішення та заявлених позовних вимог вбачається, що спір виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.        
       Одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.
       Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.
       Згідно положень ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
       Згідно до ч. 2, 3, 4 ст. 207 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
       Частиною 5 вище приведеної статті регламентовано, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє
       Таким чином вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.
       Встановлено, що в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа № 191/2297/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 , про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.
       Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року у справі № 191/2297/17 накладено арешт на нежитлову будівлю магазину загальною площею 114,6 кв.м, з вбиральнею, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на відчуження нежитлової будівлі магазину загальною площею 114,6 кв.м, з вбиральнею, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на відчуження нежитлової будівлі магазину загальною площею 114,6 кв.м, з вбиральнею, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року - скасовано в частині накладення арешту на нежитлову будівлю магазину загальною площею 114,6 кв.м, з вбиральнею, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині. В іншій частині ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року - залишено без змін.
       Враховуючи зазначене, затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції не врахував вимоги ст.207 ЦПК України, а також визнаючи право власності за позивачем на нерухоме майно, вийшов за межі предмета спору, оскільки предметом даного спору не були вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, фактично порушивши права іншої особи, а тому у суду не було підстав для застосування ч. 4 ст. 207 ЦПК України.
       Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст.ст. 259, 268, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
       Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: