УХВАЛА

15 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  905/769/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Львова Б. Ю. (головуючий), Булгакової І. В. і Малашенкова Т. М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі - Товариство)
на рішення господарського суду Донецької області від 24.09.2021
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2021
зі справи № 905/769/21
за позовом Товариства
до товариства з обмеженою відповідальністю «Каолін Азов» 
про стягнення вартості необлікованої електроенергії у розмірі 489 438,96 грн.,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 (згідно з відміткою «Укрпошта Стандарт») Товариство звернулося з касаційною скаргою від 19.01.2022 № 33-33/14 до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 24.09.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства .

Дослідивши матеріали касаційної скарги Товариства, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;  г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270,00 грн.

Предметом позову, з яким Товариство у 2021 році звернулося до господарського суду Донецької області про захист порушених прав, є стягнення вартості необлікованої електроенергії у розмірі 489 438,96 грн., а отже, ціна позову у справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021.

Звертаючись до суду касаційної інстанції, скаржник зазначає, що хоча ціна позову у справі і не перевищує п`ятиста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, проте справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Товариство належить до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Воно здійснює ліцензійну господарську діяльність з розподілу електричної енергії у Запорізькій області. Велика частка дебіторської заборгованості, в тому числі за необліковану електричну енергію, в загальній структурі активів знижує ліквідність і фінансову стійкість Товариства та підвищує ризик його фінансових збитків, що може призвести до порушення сталої роботи єдиної енергосистеми України, та, як наслідок, збільшення соціальної напруги серед населення та негативних економічних наслідків для суб`єктів господарювання Запорізької області. Тому застосування такого механізму, як відповідальність споживача за порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, створює можливість уникнути в подальшому ухилення від виконання зобов`язань контрагентами Товариства.

Водночас з огляду на зміст касаційної скарги доводи, наведені у ній скаржником, у контексті прийнятих у цій справі судових рішень не дають підстав для висновку, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника. Зазначені вище доводи не підтверджені жодними доказами та зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника. Подана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomes de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на рішення господарського суду Донецької області від 24.09.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 зі справи № 905/769/21, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню. 

На підставі викладеного та керуючись статтею 234,  пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення господарського суду Донецької області від 24.09.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 зі справи № 905/769/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                      Б. Львов

Суддя                                                                                                      І. Булгакова

Суддя                  Т. Малашенкова