П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 р.	м. Одеса	Справа № 400/995/21	
                                                                                                                
                                                                                                                          Головуючий в І інстанції: Мельник О.М.
                                                                                  Дата та місце ухвалення рішення: 21.09.2021 р. м. Миколаїв
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вичинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати добових витрат на відрядження за період з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити добові на відрядження за період з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку у виплаті ОСОБА_1 добових витрат коштів на відрядження. Зобов`язано Миколаївський зональний відділ військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 добові витрати на відрядження за період з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з квітня 2012 року по серпень 2020 року проходив військову службу в Миколаївському зональному відділі військової служби правопорядку.
На підставі наказу начальника Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку від 07.04.2017 року № 73, ОСОБА_1 направлено до ОТУ «Маріуполь» в                 м. Курахове, Донецької області, у відрядження на період з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року.
11.04.2017 року позивач прибув в ОТУ «Маріуполь», що підтверджується витягом з наказу № 101 від 11.04.2017 року та підписами і печатками відповідних осіб про вибуття, прибуття з відрядження на посвідченні про відрядження.
11.08.2017 року позивач вибув з ОТУ «Маріуполь», що підтверджується витягом з наказу № 223 від 11.08.2017 року.
Після повернення з відрядження позивач склав авансовий звіт № 237/161                                    від 29.08.2017 року, при цьому, надавши відповідачу: посвідчення про відрядження № 161                від 07.04.2017 року, довідку про незабезпечення харчуванням в період з 11.04.2017 року по 11.08.2017 року, видану командиром Військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2017 року                            № 4/2851/ато.
Наказом начальника Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку від 25.08.2020 року № 161 позивача з 25.08.2020 року виключено зі списків особового складу відділу та всіх видів забезпечення. 
Добові на відрядження за період з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року позивачу виплачені не були. 
22.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про сплату добових на відрядження за період з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року.
Листом від 05.02.2021 року, відповідач відмовив у виплаті позивачу добових на відрядження, оскільки відповідно до рішення першого заступника Міністра оборони України від 30.03.2015 року № 248/3/9/1/210 виплата добових військовослужбовцям, направленим у відрядження для участі в АТО, здійснюється виключно за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою штабу або сектору АТО відміток про незабезпечення в пункті відрядження харчуванням за рахунок держави за відповідний період. Відповідач вказав, що згідно даних посвідчення про відрядження від 07.04.2017 року № 161, виданого підполковнику ОСОБА_1 , пунктом призначення є ОТУ «Маріуполь», про що свідчать відмітки та печатки про прибуття, вибуття з місця призначення, проте, запис про забезпечення чи незабезпечення харчуванням, засвідчений печаткою ОТУ «Маріуполь», відсутній.
Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за дні, коли позивач не був забезпечений триразовим харчуванням за рахунок держави, відповідач повинен виплатити позивачу добові витрати.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України саме відповідач повинен довести належними та допустимими доказами, що позивач у період              з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року був забезпечений 3-разовим харчуванням та те, що військова частина НОМЕР_1 не забезпечувала харчуванням військовослужбовців ОТУ «Маріуполь», проте, зазначених доказів матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене. 
Особливості направлення військовослужбовців Збройних Сил України у відрядження в межах України та механізм відшкодування витрат на відрядження визначає Інструкція про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 року № 105 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 березня 2017 року за № 364/30232) (далі - Інструкція № 105, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин). 
Згідно п. 2 Інструкції № 105 відрядження – направлення військовослужбовців Збройних Сил України (далі – військовослужбовці) за наказом командира (начальника, керівника) на певний строк в іншу місцевість для виконання службових завдань поза місцем постійної (тимчасової) дислокації військової частини (підрозділу).
Відповідно до п.п. 3, 9, 10, 11, 20, 22 Інструкції № 105 рішення про направлення військовослужбовців у відрядження (за наявності бюджетних асигнувань) та відшкодування витрат на відрядження приймають: в апараті Міністерства оборони України – Міністр оборони України, перший заступник Міністра оборони України, заступник Міністра оборони України, державний секретар Міністерства оборони України, керівник структурного підрозділу Міністерства оборони України; у Генеральному штабі Збройних Сил України – начальник Генерального штабу – Головнокомандувач Збройних Сил України, перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України, заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України, керівник структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України; в інших органах військового управління – керівник органу військового управління або його заступник; у з`єднанні – командир з`єднання або його заступник; у військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях – командир (начальник, керівник) військової частини (військового навчального закладу, військового підрозділу вищого навчального закладу, установи, організації).
Рішення про направлення військовослужбовців у відрядження оформляється відповідним наказом, в якому зазначаються: пункт призначення; найменування військової частини (установи, організації), куди відряджається військовослужбовець; строк та терміни відрядження; мета відрядження.
На підставі наказу про направлення у відрядження військовослужбовцям оформлюється у встановленому порядку посвідчення про відрядження.
Підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України.
Окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням).
Добові витрати відшкодовуються в єдиній сумі незалежно від статусу населеного пункту.
За кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98.
Сума добових визначається із урахуванням наказу про відрядження та відповідних первинних документів.
За відсутності наказу про відрядження добові витрати не виплачуються.
Виплата добових та відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюються за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них).
Відмітки засвідчуються підписом та гербовою печаткою: в апараті Міністерства оборони України – керівника структурного підрозділу Міністерства оборони України або його заступника; у Генеральному штабі Збройних Сил України – керівника структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України або його заступника; в інших органах військового управління – керівника органу військового управління або його заступника; у з`єднанні – командира з`єднання або його заступника; у військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях – командира (начальника, керівника) військової частини (військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, установи, організації) або його заступника; в установах, організаціях, на підприємствах та інших органах державної влади – посадової особи, яка має право засвідчувати документи гербовою печаткою.
Виплата добових здійснюється також військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які направляються у відрядження у складі підрозділів або військових частин для: участі військовослужбовців в антитерористичних операціях.
При цьому, згідно п. 24 Інструкції № 105 виплата добових військовослужбовцям, у тому числі за час перебування в дорозі, не здійснюється під час відряджень: у складі військових частин (крім відряджень, зазначених в абзацах другому, третьому, сьомому, восьмому пункту 22 цієї Інструкції); у складі підрозділів (крім випадків, передбачених у пункті 22 цієї Інструкції); для ознайомлення з новою технікою або театрами колишніх воєнних дій (для слухачів і курсантів військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів); пов`язаних зі вступом та навчанням на заочній формі навчання в цивільних навчальних закладах; на навчальні збори з підготовки до вступних іспитів у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів; пов`язаних зі складанням вступних іспитів до ад`юнктури при вищих військових навчальних закладах, наукових та науково-дослідних установах, а також з підготовкою та складанням іспитів з кандидатського мінімуму, написанням і захистом дисертацій; для вивчення нової техніки в навчальних центрах, за штатами яких утримується змінний склад військовослужбовців, які навчаються; військовослужбовців, направлених в інші населені пункти на медичний огляд військово-медичними комісіями в амбулаторному порядку; військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, прийнятих на навчання з числа цивільної молоді, ліцеїстів та військовослужбовців строкової військової служби.
Виплата добових військовослужбовцям не здійснюється за дні, коли вони (у передбачених законодавством випадках) забезпечуються триразовим харчуванням за рахунок держави, а також за період, коли відрядженому здійснюються польові виплати (морське грошове забезпечення).
Військовослужбовцям, тимчасово прикомандированим з дозволу Міністра оборони України, першого заступника Міністра оборони України, начальника Генерального штабу – Головнокомандувача Збройних Сил України, командувачів видів Збройних Сил України до інших військових частин, або тим, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), оплата добових за період перебування в пунктах прикомандирування або в розпорядженні не здійснюється.
У разі направлення цих військовослужбовців у відрядження з пунктів прикомандирування (перебування в розпорядженні) в інші пункти виплата добових здійснюється їм на загальних підставах з військовослужбовцями тієї військової частини, до якої вони прикомандировані (перебувають у розпорядженні).
Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється апелянтом, на підставі наказу першого заступника керівника антитерористичного центру на території Донецької та Луганської областей від 06.04.2017 року № 31/дск, наказу начальника МЗВ ВСП № 73 від 07.04.2017 року та посвідчення на відрядження, виписаного Миколаївським зональним відділом військової служби правопорядку 07.04.2017 року № 161, підполковника ОСОБА_1 було відряджено до                     м. Курахове, Донецької області, ОТУ «Маріуполь», терміном 124 діб, з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року, для виконання завдань за призначення в зоні проведення АТО, що дає право позивачу на виплату добових та свідчить про дотримання наведених вимог Інструкції № 105. 
Однак, за наведений період відрядження відповідачем не було виплачено позивачу добові.
Обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати позивачу добових за відрядження, як у відзиві на позовну заяву, так і в поданій апеляційній скарзі, відповідач вказує на те, що відповідно до рішення першого заступника Міністра оборони України від 30.03.2015 року                 № 248/3/9/1/210 виплату добових військовослужбовцям, направленим у відрядження для участі в АТО необхідно здійснювати виключно за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою штабу або сектору АТО відміток про незабезпечення в пункті відрядження харчуванням за рахунок держави за відповідний період, однак, у посвідченні про відрядження позивача відповідний запис відсутній, а тому, на думку відповідача, вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Проте, вказані доводи відповідача спростовуються наявною в матеріалах справи копією посвідчення про відрядження позивача, в якому наявна відмітка засвідчена підписом та печаткою «продовольством не забезпечувався» (копія посвідчення про відрядження засвідчена та надана до суду представником відповідача).
Крім того, позивачем надана відповідачу та до суду довідка Військової частини НОМЕР_1              від 10.08.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 в період з 11.04.2017 року по 11.08.2017 року на котловому забезпеченні не перебував та продовольством не забезпечувався.
В свою чергу, відповідачем, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, не надано жодного доказу в спростовування наведених обставин та відповідно доказів, які б підтверджували, що позивач під час відрядження у спірний період забезпечувався триразовим харчуванням за рахунок держави, що за наведених вище вимог Інструкції № 105 було б підставою для невиплати позивачу добових на відрядження.
Тобто, в порушенні вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у виплаті добових на відрядження. 
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заявленого позову та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу добові витрати на відрядження за період з 10.04.2017 року по 12.08.2017 року.
Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 20.01.2022 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька