ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/2825/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
  
                    розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 р. (суддя Кармазіна Т.М.) в адміністративній справі №340/2825/21 за позовом    ОСОБА_1   до   Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національна поліція України, Управління поліції охорони в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-                               

                                                                    В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову Міністерства внутрішніх справ України у прийнятті рішення за документами щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності та прийняти за наслідками розгляду цих документів рішення відповідно до вимог “Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та прийнято з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Скаржник вказує, що право на отримання одноразової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності, правила п. 15 Прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію» поширюється виключно на тих працівників, яким інвалідність встановлена до 07.11.2015 – часу набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію». Також,  з 04.01.2019 внесені зміни до Положення про Національну поліцію, якими передбачена виплата одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності колишнього працівника міліції за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції, інших джерел, не заборонених законом. Оскільки органи поліції охорони є правонаступниками Департаменту державної служби охорони при міністерстві внутрішніх справ України та його територіальних підрозділів, як це передбачено постановою Кабінету міністрів України № 1139 від 25.12.2015, Міністерство внутрішніх справ України не має обов`язку здійснювати такі виплати. Скаржник також заперечує проти відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки сума у 3000 грн. є неспівмірною із обсягом виконаних адвокатом робіт та часом, витраченим на їх виконання.
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення без змін, як законне та обґрунтоване. 
          Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Судом першої інстанції встановлені наступні обставини: 
          Позивач з 01.02.1994 по 30.04.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом УДСО при УМВС України в Кіровоградській області від 30.04.2015 №75 о/с звільнений з ОВС за п.64 “б” (через хворобу). У відповідності до постанови військово-лікарської комісії при УМВС України в Кіровоградській області “захворювання, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ”, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №112 від 07.04.2015 (а.с.21). 10.02.2021 позивачу, під час огляду медико-соціальною експертною комісією (далі за текстом - МСЕК), було встановлено ІІІ групу інвалідності з 29.01.2021, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що свідчить виписка з акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ №575164 (а.с.23).    16.02.2021 року позивач звернувся до Управління поліції охорони в Кіровоградській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.18) Управлінням поліції охорони в Кіровоградській області 24.02.2021 року після перевірки усіх поданих документів, сформовано відповідний висновок та направлено до МВС України для затвердження (а.с.25, 57). Листом від 13.04.2021 №15058/15-2021 за підписом директора Департаменту фінансово-облікової політики МВС України вказаний комплект документів було повернуто для доопрацювання та подальшого надсилання за належністю до Національної поліції України (а.с.17). Про дані обставини Управлінням поліції охорони в Кіровоградській області повідомлено ОСОБА_1 листом від 22.04.2021 (а.с.15).
          Не погодившись з відмовою МВС України   прийняти рішення за заявою позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.   
          Задовольняючи позивні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що питання, порушене позивачем, як того вимагає Порядок №850, МВС України розглянуто не було. Відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 щодо призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності. 
          Частиною другою  статті 19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з частиною шостою  статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII "Про міліцію"  (далі - Закон №565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання даної норми прийнято Порядок №850, яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (надалі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
  7 листопада 2015  року Закон №565-XII  втратив чинність у зв`язку із набранням чинності  Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII  (далі - Закон №580-VIII).
Водночас, абзацом третім пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених  Законом №565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності  Законом №580-VIII.
Отже, до спірних правовідносин щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку встановленням позивачу інвалідності підлягають застосуванню норми Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850  (далі - Порядок №850).
Так, відповідно до абзацу четвертого підпункту 2 пункту 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого  законом  для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
  Згідно з пунктом 7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Пунктом 8 Порядку №850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
Пунктами 9-10 цього Порядку встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.
Пунктом 14 Порядку №850 визначено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Відтак, суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно з пунктами 9-10 Порядку №850, обов`язок прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги і надіслання такого рішення керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладений безпосередньо на МВС.
Колегія суддів звертає увагу, що підставою для задоволення позову стала обставина допущеної відповідачем протиправної бездіяльності. За цим судовим рішенням відповідач зобов`язаний розглянути подані документи та прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні виплати позивачу одноразової грошової допомоги. При цьому, питання наявності права позивача на вказану грошову допомогу буде вирішено відповідачем саме під час розгляду його документів.
Зважаючи на те, що доводи скаржника правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Також, колегія суддів вважає, що визначена судом першої інстанції на  відшкодування сума витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. підтверджена документально і зменшенню не підлягає.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 р. в адміністративній справі №340/2825/21– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 січня 2022 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
  
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук