Справа № 2-2057/11                                                Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С. 
Провадження № 22-ц/811/3445/21                         Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: =63

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        28 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Мельничук О.Я., Шеремети Н.О.
питання про ухвалення додаткового рішення з ініціативи суду у справі за апеляційними скаргами Франківської районної адміністрації Львівської міської ради,  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 13 липня 2021 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Франківського районного суду м.Львова від 21 вересня 2021 року,-

                        ВСТАНОВИВ:

В провадженні Львівського апеляційного суду перебувала цивільна справа за апеляційними скаргами апеляційними скаргами Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 13 липня 2021 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Франківського районного суду м.Львова від 21 вересня 2021 року у справі за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб ОСОБА_2 , Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» про зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти привести у попередній стан самовільно переплановану квартиру АДРЕСА_1 , зокрема: демонтувати самовільно встановлену перегородку на площі кухні, душову кабіну та санвузол; демонтувати самовільно встановлений двохфункційний газовий котел, відновити опалення від котла АГВ та позов прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова, поданого в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» про зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти привести у попередній стан самовільно переплановану квартиру АДРЕСА_1 , зокрема: демонтувати самовільно встановлену перегородку на площі кухні, душову кабіну та санвузол, демонтувати кухню квартири АДРЕСА_1 , газові прилади, а саме двохфункційний газовий котел, газову плитку та інше інженерно-технічне обладнання.
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
       Рішення Франківського районного суду м.Львова від 13 липня 2021 року в частині часткового задоволення позовних вимог Франківської районної адміністрації ЛМР до ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти привести у попередній стан самовільно переплановану квартиру АДРЕСА_1 , зокрема: демонтувати самовільно встановлену перегородку на площі кухні, демонтувати душову кабіну скасовано.
Провадження у цивільній справі за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 в цій частині закрито.
       Роз`яснено позивачу його право подати заяву про передачу справи до Львівського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.
       В решті рішення Франківського районного суду м.Львова від 13 липня 2021 року – залишено без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Франківського районного суду м.Львова від 21 вересня 2021 року задоволено.
       Додаткове рішення Франківського районного суду м.Львова від 21 вересня 2021 року скасовано.
       Ухвалюючи постанову, апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат на правову допомогу.        
       Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки, відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
       Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою .
       Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
       Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
       Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
       Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
       Як вбачається з відзиву до апеляційних скарг Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 , представник ОСОБА_1 – адвокат Бельдій Н.В. просила здійснити перерозподіл судових витрат пропорційно до задоволених ( відмовлених) позовних вимог та поданих відповідачем доказів судових витрат.
13 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Бельдій Н.В. подала оригінал акту №3-20/10 від 13.12.2021 року та копію квитанції №3-20/10 від 13.12.2021 року.
       Згідно доданого акту до наданих адвокатом послуг віднесено участь представника у судових засіданнях – 6000грн. ( 3000 грн. за 1 судове засідання), складання апеляційної скарги – 2400 грн. ( 1 аркуш 600 грн.) та складання відзиву – 3000 грн. ( 1 аркуш 600 грн.). Загальна сума витрат які поніс ОСОБА_1 на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції складає 11 400 грн.
       Також представником ОСОБА_1 – адвокатом Бельдій Н.В. долучено до справи Договір №20/10 про надання юридичної (правової) допомоги від 20 жовтня 2020 року.
       Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
       Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
       Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
       Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
       Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
       При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
       Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269)        
       Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав, що зумовило необхідність отримання професійної правничої допомоги, та що апеляційні скарги Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 було залишено без задоволення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.
       З огляду на вищенаведене, з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі по 5700грн.
       Керуючись ст. 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 –   витрати на правничу допомогу у розмірі по 5700 грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий :                                                 Ванівський О.М.

Судді:                                                         Мельничук О.Я.

                                                               Шеремета Н.О.