ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/318/22 Справа № 205/8181/16-п 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув клопотання адвоката Ганчука Г.В. про поновлення строку на оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року особі, що притягується до адміністративної відповідальності :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_1 
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
за участю:
адвоката Муравського В.В.
особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
ВСТАНОВИВ:
       Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року з урахуванням ухвали того ж суду про виправлення описки від 23 грудня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн. з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.
       08 лютого 2022 року адвокат Ганчук Г.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  на вказану постанову судді надав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку її оскарження ОСОБА_1 .
       Мотивує причини пропуску строку оскарження постанови судді від 14 грудня 2016 року тим, що 01 листопада 2021 року адвокат подавав апеляційну скаргу після закінчення строку визначеного ч. 2 ст. 294 КУПАП, де просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 не знав про те, що працівниками поліції щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, про дату та час судового розгляду належним чином не повідомлявся, апеляційну скаргу захисником було подано в 10- ти денний строк з моменту отримання листа із Ленінського районного суду від 20.10.2021 року, та постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, відмовлено в задоволенні цього клопотання з підстав знищення матеріалів справи за закінченням терміну зберігання.
       Проте, як вказує адвокат в клопотанні, після подання 01 листопада 2021 року апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, змінилися фактичні обставини та стали відомі нові обставини, які не були відомі заявнику клопотання про поновлення строку, а саме за відсутністю у ОСОБА_1 та його адвоката Ганчука Г.В. інформації про дійсну особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.10.2016 року, про факт недійсності вилученого посвідчення водія та направлення судом судових повісток та процесуальних документів за адресою по якій ОСОБА_1 ніколи не проживав.
       Вислухавши ОСОБА_1 та його адвоката, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, перевіривши доводи заявленого клопотання про поновлення строку, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
       Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
       Як слідує з наданих матеріалів провадження, матеріали справи №205/8181/16-п про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно листа Ленінського районного суду від 16 листопада 2021 року за вих. 24276, знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання, відповідно до акту №3 від 20 лютого 2020 року про вилучення та знищення справ тимчасового зберігання.
За ствердженнями адвоката в клопотанні і ОСОБА_1 в апеляційній інстанції, останній про складення відносно нього протоколу про адміністративну відповідальність не знав, не викликався до суду про слухання справи не повідомлявся.
Проте, згідно наявної оскаржуваної постанови судді, належним чином завіреної судом, в судове засідання, призначене на 14 грудня 2016 року, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був своєчасно повідомлений, про поважність своєї відсутності суд не повідомив.
       Доказів і даних які б ставили під сумнів зазначене в постанові суду першої інстанції, не виявлено.
       Зважаю також, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року вже було відмовлено адвокату Ганчуку Г.В. у поновленні строку на оскарження цієї ж постанови судді.
       Посилання в клопотанні як на нові обставини, які стали відомі заявнику після винесення зазначеної ухвали апеляційного суду, а саме невідповідність зазначеної в оскаржуваній постанові адреси місця проживання ОСОБА_1 з фактичним його місцем реєстрації, і його необізнаність про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не є новими обставинами, оскільки такі ж обставини наведені адвокатом і в попередньому його клопотанні, яке згідно зазначеної вище постанови апеляційного суду вже розглянуто.
       Щодо посилання наразі в цьому клопотанні, яке розглядається на отримання листа з ТСЦ МВС №1242, де повідомлено про те, що ОСОБА_1 15.10.2014 року отримав нове посвідчення водія серії НОМЕР_1 взамін втраченого ним посвідчення серії НОМЕР_2 від 29.04.2009 року, та що його ніхто до цього часу не зупиняв і нове посвідчення водія не вилучав і штраф, який за інформацією сплачений він особисто не сплачував, не є само по собі такими обставинами, які спростовують висновки постанови апеляційного суду від 24 листопада 2021 року та дають підстави вважати, що складання протоколу про адміністративне правопорушення і винесення оскаржуваної постанови мало місце відносно іншої неустановленої особи, як на це вказує ОСОБА_1 і його адвокат.
       Вирішуючи дане питання також зважаю на правові позиції висловлені в рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
       До клопотання не долучено інших доказів чи даних, які б дійсно свідчили про те, що надання заявником апеляції на постанову судді з таким значним спливом часу - більше п`яти років, зумовлено особливими і непереборними обставинами, і в апеляційному суді таких даних не наведено і не встановлено. 
       З огляду на викладені обставини, враховуючи правові позиції рішень ЄСПЛ, вважаю, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції від 14 грудня 2016 року, зазначені адвокатом Ганчуком Г.В. в обґрунтування клопотання наданого до суду 08.02.2022 року, не є переконливими та поважними, а відтак не можуть бути підставою для поновлення йому такого строку.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Ганчука Г.В. про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Ганчука Г.В. на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року – повернути особі, яка її подала.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко