Справа № 991/814/22
Провадження № 1-кс/991/824/22

УХВАЛА

16 лютого 2022 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, яка подала скаргу  ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Зміст поданої скарги
07.02.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
З її змісту вбачається, що 22.01.2022 вона направила до Офісу Генерального прокурора в порядку ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) заяву від 21.01.2022 про можливе вчинення кримінального правопорушення. Заявник просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) та надати їй копію витягу з ЄРДР.
В заяві вона вказала обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та інші дані.
24.01.2022 ця заява отримана уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора. Повідомлення про реєстрацію заяви та витяг з ЄРДР їй на даний час не вручено, а тому допущено бездіяльність при прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення.
У зв`язку з цим, скаржник просить визнати бездіяльність керівника Офісу Генерального прокурора протиправною та зобов`язати внести до ЄРДР відомості відповідно до поданої нею заяви від 21.01.2022 про можливе вчинення кримінального правопорушення, вручити їй повідомлення про прийняття та реєстрацію заяви, а також, витяг з ЄРДР.
(2) Позиції учасників провадження
У судовому засіданні  ОСОБА_3  підтримала доводи, зазначені у скарзі, просила її задовольнити. Вказала, що заява направлена до Офісу Генерального прокурора. Однак, жодних відомостей до ЄРДР внесено не було. Пояснила, що до внесення відомостей до ЄРДР не потрібно проводити аналіз заяви про злочин на предмет складу злочину. Слідчий повинен внести такі відомості та перевірити обставини викладені в ній. Злочин полягає у тому, що у суддів Верховного Суду існують подвійні стандарти щодо розгляду справ.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, причини неприбуття не повідомив.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для її розгляду.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
Чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).
Крім цього, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
У випадку, якщо зі змісту заяви про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ній, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі заяви не мають вноситися до ЄРДР.
Разом з тим, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого – виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (стаття 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.
Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею було досліджено подані скаржником матеріали.
Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до Офісу Генерального прокурора з заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення.
В заяві вказує, що «судді Верховного Суду, Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, Дніпровського апеляційного суду не визнають Конституцію України, Закону України «Про прокуратуру», а продовжують керуватися Конституцією СРСР та Законом СРСР. Вони ігнорують завоювання українського народу в багатовіковій боротьбі за свободу і незалежність України, вчиняють дії, спрямовані на руйнування інституційної спроможності нашої Держави. Ці дії заподіяли їй важких моральних травм, її думки постійно зайняті тим, як протидіяти корумпованій судовій системі, як захистити свої права в країні, де існує вибіркове правосуддя».
Як підсумок, заявник вказує, що судді вчинили зловживання владою та службовим становищем в інтересах третьої особи при відкритті провадження у справі 199/6247/20 за позовною особою, пред`явленою до особи, що не набула цивільної дієздатності, чим заподіяно їй істотну шкоду, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 364 КК України.
Не здійснюючи детального аналізу обставинам, що зазначені у заяві про можливе вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у ній не наведено конкретних, відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину, визначеного ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб).
Об`єктивна сторона цього злочину має три обов`язкові ознаки: діяння (тобто використання влади чи службового становища, що полягає у певних діях або бездіяльності суб`єкта); наслідки (тобто певна завдана шкода); причинний зв`язок між діянням і наслідками.
В заяві необґрунтовано зв`язок між діянням у вигляді зловживання владою чи службовим становищем суддями та наслідками, у вигляді завданої шкоди. Будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, у заяві не наведено.
Припущення про навмисне порушення суддями норм законодавства, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці, оскільки злочинність дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Більше того, законом визначено можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у випадку вчинення дисциплінарного проступку, що здійснюється визначеним законом компетентним органом.
Стаття 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканність суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
З урахуванням того, що у заяві не зазначено достатніх відомостей, які могли б свідчити про вчинення суддями кримінального правопорушення, слідчий суддя робить висновок, що подана скарга є необґрунтованою. Отже, вона не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-        відмовити у задоволенні скарги  ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали оголошено 18.02.2022 о 17:10 год.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1