УХВАЛА
про відмову у зупиненні виконання судових рішень

16 лютого 2022 року 
Київ
справа №200/3732/21
адміністративне провадження №К/9901/47194/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши заяву Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи – Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

22 грудня 2021 року на розгляд Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі. 

Скаржником подано заяву про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень. Таку необхідність скаржник обґрунтовує тим, що судові рішення прийнято з істотним порушенням норм матеріального  права. У разі виконання оскаржуваного судового рішення, а саме – у разі прийняття рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не буде можливим поворот виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі    статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України    та    статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"    судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Верховний Суд також виходить з того, що для зупинення виконання судового (их) рішення (ь), яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями    380    та    381 Кодексу адміністративного судочинства України    механізму повороту виконання судового рішення.

Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Це правило стосується, в тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує клопотання про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.

Судом встановлено, що оскаржувані судові рішення не містять приписів зобов`язального характеру стосовно виплати одноразової грошової допомоги. 

Враховуючи, що заява скаржника про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року наведеним критеріям не відповідає, оскільки не містить жодних належних обґрунтувань і доказів на їх підтвердження, які Суд міг би оцінити, у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 340, 370, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи – Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            Н.В. Коваленко