ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 р.	Справа № 520/10490/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Мухортової Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 (суддя: Волошин Д.А., м. Харків) по справі № 520/10490/2020
за позовом           ОСОБА_1  
до          Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області                  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
06.10.2021 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій заявник просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №520/10490/2020 шляхом заміни на стягнення з Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради нарахованої, проте невиплаченої недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 9464 грн. 00 коп..
В обґрунтування заяви зазначено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №66052719 з примусового виконання виконавчого листа №520/10490/2020, виданого 30.06.2021 Харківським окружним адміністративним судом. Проте, боржником не виконано рішення суду. Відповідачем зазначено, що сума боргу у розмірі 9464,00 грн. буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України. Вказує, що зазначені вище обставини роблять неможливим виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист у визначений рішенням суду спосіб.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 по справі № 520/10490/2020 заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення від 11.02.2021 року №520/10490/2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального права та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 по справі № 520/10490/2020 скасувати та задовольнити заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що у даній справі за розглядом заяви виконавця не здійснюється вихід за межі заявлених позовних вимог та не вирішується питання, що не було предметом дослідження при розгляді справи, а відтак висновки суду першої інстанції щодо «зміни суті резолютивної частини рішення» є помилковими. Вказує, що державний виконавець в межах наділених повноважень та у спосіб, що передбачено Законом, в забезпечення виконання судового рішення конкретизує спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення заборгованості. Встановлення такого способу направлено на виконання рішення у повному обсязі і відповідає нормам ст.124 Конституції України.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №520/10490/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області (вул. Соборна, буд. 20, м. Ізюм, Харківська область, 64300, ЄДРПОУ 03196564) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 належної до видачі щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік з розрахунку восьми мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату належної до видачі щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік з розрахунку восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду набрало законної сили, видано виконавчий лист.
З матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий лист по справі №520/10490/2020 на даний час перебуває на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Відмовляючи у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення або заміну способу або порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
В силу ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Аналізуючи положення ст. 378 КАС України, колегія суддів зазначає, що підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. При цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.
Тобто, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.
Колегія суддів вказує, що задоволення заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом встановлення способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №520/10490/2020 в частині стягнення з Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради нарахованої, проте невиплаченої недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 9464 грн. 00 коп., призведе до того, що суд змінить резолютивну частину рішення та, фактично, прийме протилежне за змістом судове рішення, що з огляду на положення вказаної норми процесуального права є неприпустимим.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Як вбачається з матеріалів справи, заявником обґрунтовано необхідність встановлення чи зміни способу порядку виконання рішення суду посиланням на те, що відповідач не виконує рішення суду в частині виплати позивачу заборгованості в розмірі 9464,00 грн., з огляду на відсутність на це бюджетних коштів.
Тобто, висновки заявника щодо необхідності встановлення чи зміни способу та порядку виконання рішення суду фактично зводяться до незгоди з висновками відповідача щодо неможливості виконання вказаного рішення суду через відсутність на це відповідних бюджетних асигнувань.
Разом з цим, правомірність рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду підлягає оцінці саме в порядку ст. 383 КАС України, відповідно до якої особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви, не є обставинами, що вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надає достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.
Крім того, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 по справі 1304/5584/12, яка в силу приписів враховується судом апеляційної інстанції.
Зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення або заміну способу або порядку виконання судового рішення по справі № 520/10490/2020.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 по справі № 520/10490/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  11.02.2022 року