ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 р.	Справа № 520/12679/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О.,  м. Харків, повний текст складено 22.06.21 по справі № 520/12679/2020 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України до Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів"; третя особа:  Північне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про стягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків ДПС звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів", в якому просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків у банках ДП “Укрспецвагон” на суму 27937560,80 грн., які знаходяться на рахунках в банках: 
- МФО банку: 351823, ФХАРКІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ У АТ ОЩАД М.ХАРКІВ UА893518230000026004300134635, валюта рахунку: 980-українська гривня, дата відкриття 22.04.2014,
- МФО банку: 899998, Казначейство Україні (ел. адм. подат.) UА208999980385189000000233301, валюта рахунку: 980-українська гривня, дата відкриття 23.01.2015.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30.03.2020 в інтегрованій картці платника податків здійснено нарахування пені з податку на прибуток підприємств на податкове повідомлення-рішення (форма «Р») N0000205413 від 16.03.2020 у сумі 44386492,13 грн. відповідно до наступного: за результатами судового оскарження згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі №820/10865/13 частково задоволено адміністративний позов Державного підприємства «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» до Офісу великих платників податків ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення, а саме відмовлено в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення №0000664001 від 25.07.2013 в частині суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем в розмірі 2263991,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 11319955,00 грн. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі № 820/10865/13 залишено без змін. Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 по справі № 820/10865/13 набрало законної сили.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021  адміністративний позов задоволено. 
Стягнуто кошти з рахунків Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" (вул. Леніна, б. 5, смт. Панютине, Лозівський район, Харківська область, 64660, код ЄДРПОУ 01056362) у банках на суму 27937560 (два сім мільйонів дев`ятсот тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 80 копійок, які знаходяться на рахунках в банках:
-МФО банку: 351823, ФХАРКІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ У АТ ОЩАД М.ХАРКІВ UА893518230000026004300134635, валюта рахунку: 980-українська гривня, дата відкриття 22.04.2014.
- МФО банку: 899998, Казначейство Україші (ел. адм. подат.) UА208999980385189000000233301, валюта рахунку: 980-українська гривня, дата відкриття 23.01.2015.
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на  порушення норм матеріального та процесуального  права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 та прийняти нове рішення, яким позов позивача залишити без задоволення. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що з рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, яким є рахунок в Казначействі України (ел. адм.подат.) UA20899998038518900000233301, може бути погашений виключно податковий борг з податку на додану вартість (крім податкового  боргу, що виник до 1 липня 2015 року), а не пеня (штрафні санкції) , яка є предметом податкового боргу в цій справі. 
Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.   229   та ч. 2 ст.  313  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що Державне підприємство "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" знаходиться на обліку в податковому органі, як платник податків з зазначення коду ЄДРПОУ 01056362.
Згідно витягу з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" знаходиться за адресою: вул. Леніна, б. 5, смт. Панютине, Лозівський район, Харківська область, 64660.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі №820/10865/13 адміністративний позов Державного підприємства “Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів” до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень – задоволено частково. 
Вирішено: скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (правонаступник Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби):
- №0000654001 від 25.07.2013, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 736126,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 368063,00 грн.; 
- №0000664001 від 25.07.2013, в частині суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 23352902,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 11590800,00 грн.
В задоволенні позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення №0000664001 від 25.07.2013, в частині суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 22639910,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 11319955,00 грн. – відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 вирішено: апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної податкової служби та Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" - залишено без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі №820/10865/13-а - залишено без змін.
Рішення по адміністративній справі № 820/10865/13-а на час розгляду адміністративної справи № 520/12679/2020 набрало законної сили.
На виконання вимог ст. 5 Розділу 2 «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» відповідачем виконано судові рішення по справі № 820/10865/13, яким частково скасовано податкове повідомлення-рішення №0000664001 від 25.07.2013 та сформовано податкове повідомлення-рішення №0000205413 від 16.03.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання всього на 33966946,50 грн., в т.ч. з основного платежу в сумі 22644631,00 грн., штрафної санкції на суму 11322315,50 грн..
Вищезазначене податкове повідомлення-рішення №0000205413 від 16.03.2020 погашено за рахунок переплати 29.03.2020.
Частина суми по податковому повідомленню-рішенню у розмірі основного платежу 4721 грн. та штрафної санкції 2360,50 грн. вже була сплачена підприємством 10.04.2014.
На суму основного платежу та штрафної санкцій по податковому повідомленню - рішенню від 16.03.2020 № 0000205413 нарахована пеня в сумі 44386492,13 грн. відповідно до норм ст. 129 Податкового кодексу України.
Внаслідок проведених нарахувань по податковому повідомленню-рішенню (форма 'Р') №0000205413 від 16.03.2020 заборгованість по податку на прибуток, а саме залишок несплаченої пені складає 27937560,80 грн..
Тобто відповідач має узгоджену заборгованість, в контексті наявних судових рішень, в загальному розмірі  27937560,80 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями інтегрованих карток платника податків та не заперечується апелянтом по справі. 
В послідуючому позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення суми боргу.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказів погашення відповідачем суми боргу станом на день розгляду цього спору не надано та сума заборгованості є узгодженою, а тому  позовні вимоги про стягнення суму податкового боргу в загальному розмірі 27937560,80 грн. з рахунків платника податків у банках є обґрунтованими. 
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає. 
Згідно з п.п. 14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 за № 1204 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків».
Згідно ст. 5 Розділу 2 цього Порядку передбачено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.
Згідно п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Як було зазначено вище,  відповідач має узгоджену заборгованість у розмірі  27937560,80 грн. та не заперечується апелянтом по справі. 
На виконання вищезазначеного пункту в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу 09.04.2020 № 346-54 та вручено підприємству засобами поштового зв`язку 10.04.2020.
Станом на час розгляду справи №520/12679/2020 податковий борг Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" складає 27937560,80 грн.. 
Відповідно до ч. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Порядок погашення податкового боргу визначений Главою 9 Розділом II Податкового Кодексу України.
Так, згідно п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, здійснюється за рішенням суду.
У відповідності до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника на сум; податкового боргу або його частини.
Як вірно було визначено судом першої інстанції, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.
При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Колегія судів зазначає, що судом першої інстанції було вірно встановлено існування за відповідачем податкового боргу в розмірі 27937560,80 грн., який виник внаслідок  проведених нарахувань по податковому повідомленню-рішенню (форма 'Р') №0000205413 від 16.03.2020 заборгованість по податку на прибуток, а саме залишок несплаченої пені та вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України.
Однак разом з цим, суд першої інстанції помилково зазначив, що стягнути необхідно крім іншого з  рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, яким є рахунок в Казначействі України (ел. адм.подат.) UA20899998038518900000233301.
Так, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що судом першої інстанцій задоволено позов у спосіб, який передбачає два варіанти здійснення контролюючим органом стягнення податкового боргу, а саме: 1) стягнення грошових коштів, які знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків; 2) стягнення грошових коштів з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Проте суд першої інстанції не звернув увагу на те, що підстави і порядок вчинення таких дій є відмінним.
Так, відповідно до абзацу першого пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.
Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 ПК.
Так, згідно з абзацом першим пункту 87.1 цієї статті джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до абзацу другого пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.
Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абзац четвертий пункту 87.1 статті 87 ПК).
Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є норма абзацу першого пункту 95.3 цієї статті, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Отже, суд першої інстанцій не звернув увагу, що з рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість може бути погашений виключно податковий борг з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), натомість, у цій справі предметом спору є стягнення податкового боргу по податку на прибуток, що виник внаслідок несплати пені, нарахованої на суму основного платежу та штрафної санкції по податковому повідомленню-рішенню від 16.03.2020 року №0000205413.
Непогашення податкового боргу, зокрема зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені, дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату. При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин. Неправомірна поведінка невладного суб`єкта у цих відносинах не може виправлятися неправомірною поведінкою владного суб`єкта.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного суду, які викладені у постанові від 25.02.2020 по справ № 1340/5767/18.
На підставі викладеного колегія судів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів з рахунка Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів"   МФО банку: 899998, Казначейство Україші (ел. адм. подат.) UА208999980385189000000233301, валюта рахунку: 980-українська гривня, дата відкриття 23.01.2015 з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.  
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021  по справі                                 № 520/12679/2020 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів з рахунка Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів"   МФО банку: 899998, Казначейство Україші (ел. адм. подат.) UА208999980385189000000233301, валюта рахунку: 980-українська гривня, дата відкриття 23.01.2015.
Прийняти в цій частині постанову,  якою відмовити Головному управлінню ДПС у Харківській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України,  в задоволенні позовних вимог.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 520/12679/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  23.12.2021 року