ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/12280/17                                                              

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Степанюка А.Г., Мельничука В.П.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Абсолют Фінанс" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року, суддя Смолій І.В., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Абсолют Фінанс" до Національного банку України, третя особа: Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови № 83 від 20.09.2017 року,- 

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Абсолют Фінанс" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного банку України, третя особа: Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови № 83 від 20.09.2017 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
14 грудня 2018 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Національного банку України надійшло клопотання про зупинення провадження у справі
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року, суддя Смолій І.В., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Абсолют Фінанс" до Національного банку України, третя особа: Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови № 83 від 20.09.2017 року до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 826/12283/17.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Абсолют Фінанс" до Національного банку України, третя особа: Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови № 83 від 20.09.2017 року.
Розгляд справи призначити на 12 годин 10 хвилин 01 лютого 2022 року.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 18.04.2017 року до 30.05.2017 року (включно) Національним банком України проведено планову комплексну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" з питань дотримання вимог валютного законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України, за результатами якої 22.06.2017 року складено Акт №В/25-0015/56936/БТ.
15.08.2017 року, Головним економістом відділу валютного контролю за діяльністю великих банків управління нагляду Департаменту фінансового моніторингу Національного банку України, складено Протокол порушення валютного законодавства №69 ПР-БТ про те, що під час перевірки виконання вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" ТОВ "ФК Абсолют Фінанс" виявлені наступні порушення, а саме: касою Харківського відділення № 174 ТОВ "ФК Абсолют Фінанс" (м. Харків, пров. Донецький, 18) здійснено 29.09.2016 року продаж іноземної валюти фізичній особі-нерезиденту ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , м. Краснодар, Російська Федерація) - коштів у сумі 300 000,00 російських рублів за 124 500,00 гривень згідно квитанції про здійснення валютно-обмінної операції - продажу іноземної валюти від 29.09.2016 року № 5.
Порядок й умови торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України (на готівковому сегменті), встановлені Національним банком України згідно Інструкцією про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.12.2002 року №502 (далі - Інструкція №502).
У протоколі №69-ПР-БТ зазначено про те, що Інструкція № 502 передбачає, що фінансові установи здійснюють з фізичними особами-нерезидентами виключно операції з купівлі іноземної валюти та операції зворотного обміну невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту, - на підставі довідки-certificate за формою № 377 Додатку №7 Інструкції №502, та лише в межах суми, зазначеної у довідці-certificate.
В даному випадку довідка - certificate відсутня, а сума гривень (124 500,00), за яку року о 11:41 год. позивачем продано нерезиденту ОСОБА_1 російські рублі, перевищує суму готівкових гривень, отриманих ОСОБА_1 від позивача 29.09.2016 року о 10:02 год. за операцією купівлі російських рублів у сумі 300 000,00 за 117 000 гривень.
За таких обставин відповідач дійшов висновку про те, що зазначена обставина купівлі- продажу іноземної валюти нерезиденту-фізичній особі, є порушенням статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", пункту 3 розділу 1, пункту 11 розділу III, пункту 1 розділу IV Інструкції №502 в частині здійснення торгівлі іноземною валютою з порушенням порядку та умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, установлених Національним банком України, що тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 2.3. розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 року №49 (зі змінами та доповненнями).
В подальшому, 20.09.2017 року, Національним банком України притягнуто Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 121 485,00 грню (300000*0,40495), про що директором Департаменту фінансового моніторингу Береза І.В. складено Постанову про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства № 83.
Не погоджуючись із вказаною постановою про застосування штрафних санкцій, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову посилався на те, що продаж позивачем від свого імені і за свій рахунок іноземної валюти готівкою фізичній особі-нерезиденту є операцією, не передбаченою Декретом КМУ №15-93 та Інструкцією №502, та відповідно є порушенням статті 6 Декрету, пункту 3 розділу 1, пункту 11 розділу III, пункту 1 розділу IV Інструкції №502 в частині здійснення торгівлі іноземною валютою з порушенням порядку та умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, установлених Національним банком України, що тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 2.3 розділу 2 Положення №49.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 статті 7 Закону України "Про Національний банк України" передбачає, що Національний банк виконує такі функції, зокрема: здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі, здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає, порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний контроль за банками та іншими фінансовими установами, які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій.
Згідно преамбули Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 (в редакції, чинній у період правовідносин, далі - Декрет №15-93) цей нормативно-правовий акт установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 13 Декрету №15-93 Національний банк України є головним органом валютного контролю, що здійснює контроль за виконанням правил регулювання валютних операцій на території України з усіх питань, не віднесених цим Декретом до компетенції інших державних органів.
Порядок та умови торгівлі іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку України та на міжнародних валютних ринках встановлено Положенням про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженим постановою Правління Національного банку України №281 від 10.08.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.08.2005 за №950/11230 (далі Положення №281).
У пункті 4 Положення №281 надано визначення термінів, що вживаються у ньому: купівля іноземної валюти - це операція з купівлі іноземної валюти за гривні; міжбанківський валютний ринок України - це сукупність відносин у сфері торгівлі іноземною валютою в Україні між суб`єктами ринку, між суб`єктами ринку та їх клієнтами (у тому числі банками-нерезидентами), між суб`єктами ринку і Національним банком, а також Національним банком і його клієнтами; обмін (конвертація) іноземної валюти - це операція з купівлі (продажу) однієї іноземної валюти за іншу іноземну валюту; суб`єкти ринку - уповноважені банки, уповноважені фінансові установи.
Згідно пункту 8 Положення №281 порядок та умови торгівлі готівковою іноземною валютою в пунктах обміну іноземної валюти та у власних операційних залах банку, фінансової установи визначаються окремими нормативно-правовими актами Національного банку.
Відповідно до розділу 4 пункту 1 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої Постановою Національного банку України 12.12.2002 №502 (далі Інструкція №502) банкам, фінансовим установам дозволяється здійснювати: операції з купівлі у фізичної особи (резидента та нерезидента) готівкової іноземної валюти за готівкові гривні на суму, яка менша в еквіваленті, ніж 150000 гривень, без пред`явлення документів. Операції з купівлі у фізичної особи-нерезидента готівкової іноземної валюти за готівкові гривні, які проводяться з оформленням довідки-certificate за формою №377, здійснюються за умови пред`явлення цією особою документа, що посвідчує особу та її резидентність; операції зворотного обміну фізичним особам-нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту на суму, яка менша в еквіваленті, ніж 150000 гривень, за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та її резидентність і довідки-certificate за формою №377.
Операції з купівлі у фізичної особи - нерезидента готівкової іноземної валюти за готівкові гривні, які проводяться з оформленням довідки-certificate за формою №377, здійснюються за умови пред`явлення цією особою документа, що посвідчує особу та її резидентність.
У відповідності до пунктів 10, 11 Інструкції №502 касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов`язані з`ясовувати резидентність фізичних осіб (шляхом усного опитування) та попереджати фізичних осіб-нерезидентів про те, що зворотний обмін невикористаних гривень на іноземну валюту можливо здійснити лише за умови пред`явлення ними довідки-certificate за формою №377.
Банк, фінансова установа, пункт обміну валюти під час купівлі у фізичної особи-нерезидента готівкової іноземної валюти разом із квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції зобов`язані видати довідку-certificate за формою №377 (додаток 7). За згодою клієнта ця операція може бути здійснена без оформлення довідки-certificate за формою №377. Здійснення валютно-обмінної операції без оформлення довідки-certificate за формою №377 не дає підстав для зворотного обміну. Зворотний обмін фізичним особам - нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту здійснюється на підставі першого примірника довідки-certificate за формою №377 лише на ту іноземну валюту і в межах тієї суми, що зазначені в довідці.
Частина перша статті 6 Декрету №№15-93 визначає, що торгівля іноземною валютою на території України резидентами і нерезидентами - юридичними особами здійснюється через уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію на торгівлю іноземною валютою Національного банку України, виключно на      міжбанківському валютному      ринку України. Структура міжбанківського валютного      ринку, а також порядок та умови торгівлі      іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку визначаються Національним банком України.
Уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію Національного банку України: 
а) від свого імені купують і продають іноземну валюту на міжбанківському валютному ринку України за дорученням і за рахунок резидентів і нерезидентів; 
б) мають право від свого імені і за свій рахунок купувати іноземну валюту готівкою у фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також продавати її фізичним особам - резидентам.
Таким чином, за змістом абзацу 4 пункту 2 статті 16 Декрету №15-93 за торгівлю іноземною валютою банками та іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку України та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком України, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції) - штраф у сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій, з виключенням банку із Республіканської книги реєстрації банків або без такого виключення.
Відповідно до пункту 2.3 розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України №49 від 08.02.200 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.200 за №209/4430, торгівля іноземною валютою банками, іншими фінансовими установами та національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком, тягне за собою накладення штрафу в сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за офіційним курсом гривні до іноземних валют та банківських металів, установленим Національним банком, що діє на 0 годин дня здійснення таких операцій, з виключенням або без виключення банку з Державного реєстру банків.
З урахуванням вказаного, можна дійти висновку, що Декретом та Інструкцією операції, зокрема, уповноважених фінансових установ від свого імені і за свій рахунок з продажу іноземної валюти готівкою фізичним особам-нерезидентам не передбачено, однак, позивачем здійснено від свого імені, за свій рахунок операцію з продажу іноземної валюти готівкою фізичній особі-нерезиденту, чим порушено порядок й умови торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України.
Як убачається із матеріалів справи, на виконання Пункт 3 Положення про валютний контроль, 15.08.2017 Головним економістом відділу валютного контролю за діяльністю великих банків управління нагляду Департаменту фінансового моніторингу Національного банку, складено Протокол порушення валютного законодавства № 69 ПР-БТ про те, що під час перевірки виконання вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" ТОВ "ФК Абсолют Фінанс", виявлено порушення статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", пункту 3 розділу 1, пункту 11 розділу III, пункту 1 розділу IV Інструкції №502 в частині здійснення торгівлі іноземною валютою з порушенням порядку та умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, установлених Національним банком України, що тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 2.3 розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 №49.
Таким чином, у випадку порушення порядку й умов торгівлі валютними цінностями ТОВ "ФК Абсолют Фінанс" під час здійснення валютно-обмінної операції, зазначені обставини тягнуть за собою накладення штрафу.
Так, відповідно до п.3.3., п.3.4., п.3.5. Положення про валютний контроль (Затверджено Постановою Правління Національного банку України 08.02.2000 №49), підставою для застосування Національним банком вказаних у другому розділі цього Положення санкцій можуть бути: матеріали перевірок, що здійснюються уповноваженими працівниками Національного банку. Матеріали про порушення валютного законодавства залежно від суми штрафу розглядають та приймають рішення про застосування санкцій: - до 50 тис. доларів США - директор структурного підрозділу центрального апарату Національного банку, до компетенції якого належить здійснення валютного контролю за банками, іншими фінансовими установами. національним оператором поштового зв`язку, або уповноважена особа Національного банку. Під сумою штрафу в цьому пункті слід розуміти суму (вартість), еквівалентну певній сумі в доларах США, перерахованій у валюту України за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів, установленим Національним банком, що діє на 0 годин дня складання відповідного протоколу порушення валютного -законодавства. У разі прийняття рішення про застосування санкцій виноситься постанова про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства (далі - постанова). Постанова, що складена за формою, наведеною в додатку 2 до цього Положення, і підписана однією з посадових осіб відповідно до вимог пункту 3.4 розділу З цього Положення, або рішення, що складене за формою, наведеною в додатку 3 до цього Положення, надсилається поштою з повідомленням про вручення порушнику, який протягом п`яти робочих днів після отримання постанови або рішення має перерахувати суму штрафу до Державного бюджету України.
Згідно з п. 3.1. Положення, санкції, передбачені статтею 2 Указу Президента України від 27.06.1999 №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", пунктом 2 статті 16 Декрету, застосовуються Національним банком до банків, інших фінансових установ та національного оператора поштового зв`язку, органами державної податкової служби - до інших резидентів і нерезидентів України.
Відповідно до п.2.3 Положення про валютний контроль, торгівля іноземною валютою банками, іншими фінансовими установами та національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком, тягне за собою накладення штрафу в сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за офіційним курсом гривні до іноземних валют та банківських металів, установленим Національним банком на день здійснення таких операцій, з виключенням або без виключення банку з Державного реєстру банків.
Керуючись вказаними положеннями, 20.09.2017 Національним банком України притягнуто ТОВ "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 121 485 грн, про що, директором Департаменту фінансового моніторингу Береза І.В. прийнято Постанову про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства №93.
Доводи позивача про те, що фактичним складом правопорушення, висвітленого в Постанові, є дві окремі валютні операції: 1) купівля російського рубля; 2) продаж російського рубля, проведені 29.09.2016 касою Харківського відділення №174, є безпідставниими, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції та підтверджується мвтеріалами справи, як купівля, так і продаж іноземної валюти (російського рубля) здійснені по відношенню до однієї і тієї ж фізичної особи-нерезидента в один і той самий день.
Отже, ТОВ "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" здійснено операцію з купівлі готівкової іноземної валюти у фізичної особи-нерезидента та в цей же день операцію з продажу іноземної валюти готівкою тій самій фізичній особі-нерезиденту.
Разом з тим, здійснення операцій від свого імені і за свій рахунок з продажу іноземної валюти готівкою фізичним особам-нерезидентам стаття 6 Декрету та Інструкція №502 не передбачають, при цьому Інструкція №502 встановлює, що фінансові установи здійснюють з фізичними особами-нерезидентами виключно операції з купівлі готівкової іноземної валюти та операції зворотного обміну невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту (на підставі довідки - certificate за формою №377 Додатку №7 Інструкції №502, та лише в межах суми, зазначеної у довідці - certificate). 
Водночас, як свідчать матеріали справи, у даному випадку довідка - certificate відсутня, а сума проданих (повернутих) нерезидентом 29.09.2016 о 11:41 год. позивачу гривень, перевищує суми готівкових гривень, виданих йому (нерезиденту) за операцією купівлі іноземної валюти касою Харківського відділення №174 29.09.2016 о 10:02 год.
Так, відповідно до п.10, п.11 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України (Затвердженої Постановою Національного банку України 12.12.2002 року №502), касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов`язані з`ясовувати резидентність фізичних осіб (шляхом усного опитування) та попереджати фізичних осіб-нерезидентів про те, що зворотний обмін невикористаних гривень на іноземну валюту можливо здійснити лише за умови пред`явлення ними довідки-certificate за формою №377. 
Банк, фінансова установа, пункт обміну валюти під час купівлі у фізичної особи-нерезидента готівкової іноземної валюти разом із квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції зобов`язані видати довідку-certificate за формою №377 (додаток 7). За згодою клієнта ця операція може бути здійснена без оформлення довідки-certificate за формою №377. Здійснення валютно-обмінної операції без оформлення довідки-certificate за формою №377 не дає підстав для зворотного обміну. Зворотний обмін фізичним особам - нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту здійснюється на підставі першого примірника довідки-certificate за формою № 377 лише на ту іноземну валюту і в межах тієї суми, що зазначені в довідці.
Таким чином, Декретом та Інструкцією № 502 операції від свого імені і за свій рахунок з продажу іноземної валюти готівкою фізичним особам-нерезидентам не передбачено, однак, Позивачем здійснено від свого імені і за свій рахунок операцію з продажу іноземної валюти готівкою фізичній особі-нерезиденту, що є порушенням статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", пункту 3 розділу 1, пункту 11 розділу III, пункту 1 розділу IV Інструкції №502 в частині здійснення торгівлі іноземною валютою з порушенням порядку та умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, установлених Національним банком України, що тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 2.3 розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 №49.
Також, відповідно до п.10, п.11 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України (Затвердженої Постановою Національного банку України 12.12.2002 №502), касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов`язані з`ясовувати резидентність фізичних осіб (шляхом усного опитування).
Згідно з розділом 4 п.1 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України (Затвердженої Постановою Національного банку України 12.12.2002 року №502), банкам, фінансовим установам дозволяється здійснювати: операції з купівлі у фізичної особи (резидента та нерезидента) готівкової іноземної валюти за готівкові гривні на суму, яка менша в еквіваленті, ніж 150000 гривень, без пред`явлення документів. Операції з купівлі у фізичної особи-нерезидента готівкової іноземної валюти за готівкові гривні, які проводяться з оформленням довідки-certificate за формою №377, здійснюються за умови пред`явлення цією особою документа, що посвідчує особу та її резидентність; операції зворотного обміну фізичним особам-нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту на суму, яка менша в еквіваленті, ніж 150 000 гривень, за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та її резидентність і довідки-certificate за формою №377.
Операції з купівлі у фізичної особи - нерезидента готівкової іноземної валюти за готівкові гривні, які проводяться з оформленням довідки-certificate за формою №377, здійснюються за умови пред`явлення цією особою документа, що посвідчує особу та її резидентність.
Як свідчать матеріали справи, а саме копії квитанцій №1 та №5 від 29.09.2016, при оформленні операції касиром зазначено наступні дані: клієнт - ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Відділом УМФС Росії по Краснодарському краю м. Краснодар), а тому касиру на момент проведення операції, було достовірно відомо про те, що клієнт являється нерезидентом.
Таким чином, на підставі вимог Декрету №15-93 відповідачем за торгівлю іноземною валютою банками та іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв`язку з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком України, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, до позивача застосовано фінансову відповідальність. 
Правова позиція у подібній справі була викладена Верховним Судом у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 826/12283/17.
Щодо пояснень представника скаржника про неможливість застосовувати до даних правовідносин рішення Верховного Суду у подібних справах, оскільки суд може застосовувати лише постанови Пленуму Верховного Суду та рішення Великої Палати Верховного Суду, то суд вважає їх помилковими з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України згідно якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що продаж позивачем від свого імені і за свій рахунок іноземної валюти готівкою фізичній особі-нерезиденту є операцією, не передбаченою Декретом та Інструкцією №502. та відповідно є порушенням статті 6 Декрету, пункту 3 розділу 1, пункту 11 розділу III, пункту 1 розділу IV Інструкції №502 в частині здійснення торгівлі іноземною валютою з порушенням порядку та умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, установлених Національним банком України, що тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 2.3 розділу 2 Положення №49.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У свою чергу, під доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, слід розуміти будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Абсолют Фінанс" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України. 

Суддя-доповідач:                                                                      Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Степанюк А.Г

                                                                                                    Мельничук В.П.

Повний текст виготовлено: 01 лютого 2022 року.