Справа № 730/904/21 	Головуючий у 1 інстанції Луговець О. А. 	
Провадження № 33/4823/25/22 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника – Данича О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2021 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
         ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 07 жовтня 2021 року, в 18.53 год., по вул. Садова в с. Іванівка, ОСОБА_1 керував автомобілем «Ланос», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нерозбірлива мова, характерний запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук; від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме він керував транспортним засобом, а показання допитаних у судовому засіданні свідків підтверджують дану позицію.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник Данич О.С., заяв про відкладення розгляду справи на подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Данича О.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
  
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння. 

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.
Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №474356 від 07.10.2021, ОСОБА_1 07 жовтня 2021 року, о 18 год. 53 хв., по вул. Садова в с. Іванівка, керував автомобілем «ЗАЗ-Ланос», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нерозбірлива мова, характерний запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2). 
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати копію протоколу.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння не заперечується і самим апелянтом.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису убачається, що поліцейські на службовому автомобілі їхали позаду автомобіля «Ланос», подавали сигнали проблисковими маячками про зупинку, але останній продовжував рух і зупинився справа на узбіччі попереду іншого автомобіля. Після зупинки ОСОБА_1 вийшов з автомобіля «Ланос» з боку пасажира, при цьому працівники поліції зауважили, що той пересів з водійського на пасажирське сидіння. Слід зауважити, що в момент зупинки т/з «Ланос» і за декілька секунд до підходу працівників поліції в автомобілі горіли стоп-сигнали, а не габаритні вогні, оскільки згідно конструктивних особливостей дублюючий стоп-сигнал в автомобілі «ЗАЗ-Ланос» знаходиться на задньому склі транспортного засобу, і як вбачається з відеозапису був ввімкнений, що свідчить про знаходження водія за кермом за 10-15 секунд до початку спілкування з працівниками поліції. На місці зупинки заходились ОСОБА_1 та ОСОБА_3 – водій автомобіля, що вже стояв на узбіччі, інших осіб поруч не було, з автомобіля «Ланос» ніхто не виходив. ОСОБА_1 комусь зателефонував і попросив, щоб той терміново прийшов до нього. Свідок ОСОБА_4 (рідний брат ОСОБА_1 ) з`явився на місці події приблизно через 17 хв. Слід зауважити, що одразу ж після зупинки т/з ОСОБА_1 не повідомляв, що автомобілем керував його брат - ОСОБА_4 , а під час подальшого спілкування з поліцейськими пропонував останнім вирішити питання без складання протоколу.

Місцевий суд правильно критично поставився до показань ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , оскільки їх пояснення є непослідовними, містять суттєві розбіжності та не узгоджуються з матеріалами відеозапису.

З урахуванням викладеного, доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються дослідженими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

  До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час освідування та складання протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта з приводу відсутності в його діях складу адміністративного  правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний