ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" січня 2022 р.           Справа№ 911/1901/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кравчука Г.А.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Козир Т.П. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальне унітарне підприємство Пристоличної сільської ради "Олександрівкажитлобудсервіс", с. Велика Олександрівка, Київська обл.,
на рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 
у справі №     911/1901/21 (суддя Конюх О.В.)
за позовом Приватного підприємства "ВЄХ-4000", м. Київ,
до Комунального підприємства "Комунальне унітарне підприємство Пристоличної сільської ради "Олександрівкажитлобудсервіс", с. Велика Олександрівка, Київська   обл.,
про стягнення 108 212,23 грн заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
Приватне підприємство "ВЄХ-4000" (далі - позивач, ПП "ВЄХ-4000") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства "Комунальне унітарне підприємство Великоолександрівської сільської ради "Олександрівкажитлобудсервіс" (далі - відповідач,  КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс"), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 108    212,23 грн, з яких: 80    000,00 грн основного боргу за договором від 18.12.2018 № 12/18-1 (за період грудень 2018 - березень 2020), пеня у сумі 15 786,03 грн, 3% річних у сумі 3  305,16 грн, інфляційні втрати у сумі 9  121,04 грн, а також покласти на відповідача судові витрати. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором від 18.12.2018 № 12/18-1 (із змінами) в частині оплати послуг з охорони у період грудень 2018 - березень 2020, у зв`язку із чим за відповідачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 80    000,00 грн, за наявності якої позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні втрати. 
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №911/1901/21 позов ПП "ВЄХ-4000" задоволено частково.
Присуджено до стягнення з КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс" на користь ПП "ВЄХ-4000" 80 000,00 грн основного боргу, 15 679,26 грн пені, 3    294,16 грн процентів річних, 9  116,11 грн інфляційних втрат, 2 270,00 грн судового збору.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Обґрунтовуючи рішення в частині задоволених вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, всупереч умовам укладеного між сторонами договору, за надані позивачем послуги у строк, визначений договором не розрахувався, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість. 
Однак, при перевірці правильності розрахунку позивачем заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат місцевим господарським судом  встановлено неправильне визначення періоду нарахування пені, 3%, та інфляційних втрат. Встановивши неправильність розрахунку позивача місцевим господарським судом здійснено власний розрахунок, згідно якого з відповідача на користь позивача підлягали стягненню пеня у розмірі 15 679,26 грн, 3% річних у розмірі 3  294,16 грн та 9  116,11 грн інфляційних втрат.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс" 14.09.2021 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №911/1901/21 та прийняти нове рішення яким позовні вимоги залишити без задоволення. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки викладенні в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не відповідають дійсності оскільки відповідач не підписував акт початку надання послуг з охорони від 18.12.2018 та додаткову угоду від 25.03.2020 № 2 до договору від 18.12.2018 №12/18-1 відповідно до якої сторони домовилися вважати договір від 18.12.2018 №12/18-1 розірваним з 31.03.2020. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021 справу №    911/1901/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко    Г.П., Козир Т.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 у справі №911/1901/21 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1901/21; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №911/1901/21 до надходження до суду матеріалів справи.
04.10.2021 матеріали справи №911/1901/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 апеляційну скаргу КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №    911/1901/21 залишено без руху на підставі п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ч. 3 ст. 260 ГПК України.
Надано скаржнику строк десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 скаржник отримав 21.10.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, яке наявне в матеріалах справи. Таким чином, останнім днем усунення недоліків апеляційної скарги є 01.11.2021 (31.10.2021 є вихідним днем).
31.10.2021 (до суду надійшло 01.11.2021) КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс", на виконання вимог ухвали від 11.10.2021, надало суду докази сплати судового збору та докази надсилання копії апеляційної скарги іншій стороні у справі.
Також було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що оскаржуване рішення від 13.08.2021 було отримано 25.08.2021, що підтверджується матеріалами справи. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 поновлено КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №    911/1901/21 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №911/1901/21, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Позиції учасників справи.
18.11.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим, прийнятим в результаті повного та всебічного дослідження обставин справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Твердження відповідача у апеляційні скарзі про не підписання акту початку надання послуг з охорони від 18.12.2018 та додаткової угоди від 25.03.2020 № 2 до договору від 18.12.2018 №12/18-1 не відповідають встановленим обставинам справи, оскільки матеріали справи містять належним чином завіренні копії вказаних документів з підписами сторін даного спору.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, 18.12.2018 між ПП "ВЄХ-4000" (виконавець) та КП "КУП "Олександрівкажитлобудсервіс" (замовник) було укладено Договір № 12/18-1 (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з охорони об`єкту, що визначений цим Договором, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу на умовах цього Договором (п. 1.1. Договору).
Виконавець надає замовнику послуги з охорони щодо майна замовника, а саме здійснювати охорону та пропускний режим комплексу очисних споруд за адресою: с. Проліски, вул. Броварська, 14 (код ДК 021:2015 79710000-4 Охоронні послуги) (п. 1.2. Договору).
Періодом надання охоронних послуг за який проводиться замовником оплата, вважається час з моменту початку надання охоронних послуг, згідно акта початку надання послуг з охорони, що є невід`ємною частиною цього Договору до моменту припинення надання послуг з охорони у зв`язку з закінченням дії цього Договору у порядку, встановленому цим Договором та чинним законодавством (п. 1.4. Договору).
За прострочення терміну розрахунків з виконавцем, передбачених цим Договором, замовник за весь період прострочки платежів сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки (п. 5.8. Договору).
Замовник, у разі прострочення строків розрахунків, що встановлені цим Договором зобов`язаний сплатити виконавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ять процентів річних від простроченої суми (п. 5.8.1. Договору).
Вартість послуг за Договором визначається "Протоколом узгодження договірної ціни на надання послуг охорони" (додаток № 1), який є невід`ємною частиною Договору (п. 6.1. Договору).
Оплата вартості охоронних послуг, яку визначено Протоколом узгодження договірної ціни, здійснюється замовником на розрахунковий рахунок виконавця згідно цього Договору, щомісячно до 5-го числа місяця, в якому надаються охоронні послуги (п. 6.3. Договору).
Фактичне надання виконавцем послуг згідно Договору фіксується сторонами у двосторонньому "Акті здачі-прийняття робіт (надання послуг)", який складається не пізніше 5-го числа наступного місяця, що слідує за звітним. У разі, якщо на протязі 5 (п`яти) діб після вказаного у цьому пункті Договору терміну, замовник не підпише такого акта, або не надасть аргументованої відмови від його підписання, послуги вважаються наданими за відповідний період у повному обсязі та належним чином (п. 6.4. Договору).
Договір вступає у силу з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019 (п. 8.1. Договору).
Якщо за десять днів до закінчення строку дії даного Договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, сторони будуть вважати, що Договір продовжений на тих же умовах терміном на 1 (один) календарний рік (п. 8.2. Договору).
Додатком № 2 до Договору (Протокол узгодження договірної ціни) сторонами узгоджено розмір договірної ціни за місяць, що складає 18    000,00  грн у т.ч. ПДВ 20% - 3  000,00 грн.
Також, сторонами узгоджено додаток № 2 до Договору (Інструкція щодо організації охорони об`єкту).
Додатковою угодою від 10.01.2020 № 1 до Договору сторони внесли зміни у Протокол узгодження договірної ціни (додаток № 1 до Договору), відповідно до якого сторонами досягнуто згоди, що розмір договірної ціни за місяць складає 31  050,00 грн у т.ч. ПДВ 20% - 5175,00 грн.
Договір, додаткові угоди до нього та додатки до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.
З матеріалів справи та наявному акту початку надання послуг з охорони від 18.12.2018 вбачається, що виконавець приступив до надання послуг з охорони об`єкту нежитлових будівель за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Броварська, 14, з 18.12.2018 о 09 год. 00 хв.
Також, матеріали справи містять додаткову угоду від 25.03.2020 № 2 до Договору, відповідно до якої сторони домовились вважати Договір розірваним з 31.03.2020.
Отже, відносини сторін та надання позивачем охоронних послуг припинились з 31.03.2020 за взаємною згодою сторін.
Позивач додав до позову підписані обома сторонами Акти надання послуг за період грудень 2018 - березень 2020, а саме:
від 31.12.2018 № 21 на суму 7    672,13 грн;
від 31.01.2019 № 4 на суму 18    000,00 грн;
від 28.02.2019 № 8 на суму 18    000,00 грн;
від 30.04.2019 № 15 на суму 18    000,00 грн;
від 31.05.2019 № 19 на суму 18    000,00 грн;
від 30.06.2019 № 23 на суму 18    000,00 грн;
від 31.07.2019 № 27 на суму 18    000,00 грн;
від 31.08.2019 № 30 на суму 18    000,00 грн;
від 30.09.2019 № 34 на суму 18    000,00 грн;
від 31.10.2019 № 38 на суму 18    000,00 грн;
від 30.11.2019 № 42 на суму 18    000,00 грн;
від 31.12.2019 № 46 на суму 18    000,00 грн;
від 31.01.2020 № 3 на суму 18    000,00 грн;
від 29.02.2020 № 6 на суму 31    050,00 грн;
від 31.03.2020 № 8 на суму 31    050,00 грн.
Спір у справі виник внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг у визначений Договором строк, внаслідок чого останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Укладений Договір за правовим змістом є договором надання послуг. 
Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Згідно пункту 6.3. Договору оплата вартості охоронних послуг, яку визначено Протоколом узгодження договірної ціни, здійснюється замовником на розрахунковий рахунок виконавця згідно цього Договору, щомісячно до 5-го числа місяця, в якому надаються охоронні послуги.
Як убачається із поданих виписок АТ "Укрсиббанк" по рахунку позивача за період 01.12.2018 - 30.11.2019, 01.12.2019 - 30.11.2020 відповідач сплачував грошові кошти за охоронні послуги, зазначаючи у призначеннях платежу номер договору №12/18/1; по деяких платежах у призначеннях платежу міститься посилання також    на конкретні акти виконаних робіт, відтак оплачено всього 223 7725,13 грн (17.01.2019 - 7    672,13 грн, 15.02.2019 - 18    000,00 грн, 19.03.2019 - 18    000,00 грн, 04.06.2019 - 18    000,00 грн, 11.07.2019 - 18    000,00 грн, 22.08.2019 - 6    000,00 грн, 03.09.2019 - 6    000,00 грн, 13.09.2019 - 6    000,00 грн, 18.09.2019 - 6    000,00 грн, 27.09.2019 - 6    000,00 грн, 04.10.2019 - 6    000,00 грн, 16.10.2019 - 6    000,00 грн, 25.10.2019 - 6    000,00 грн, 15.11.2019 - 6    000,00 грн, 22.11.2019 - 6    000,00 грн, 06.12.2019 - 6    000,00 грн, 12.12.2019 - 6    000,00 грн, 11.01.2020 - 12    000,00 грн, 29.01.2020 - 3    868,85 грн, 20.02.2020 - 5    000,00 грн, 21.02.2020 - 3    000,00 грн, 06.03.2020 - 10    000,00 грн, 16.03.2020 - 6    000,00 грн, 20.03.2020 - 10    000,00 грн, 08.05.2020 - 18    231,15 грн, 23.06.2020 - 5    000,00 грн).
Отже, позивачем відповідно до Договору надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 296  100,00 грн, з яких після часткових оплат не оплаченими залишаються послуги за грудень 2019 року у сумі 1  900,00 грн, послуги за січень 2020 року у сумі 18    000,00 грн, послуги за лютий 2020 року у сумі 30   050,00 грн, послуги за березень 2020 року у сумі 30 050,00 грн. Відтак, сума заборгованості за даним Договором із врахуванням часткових оплат становить 80 000,00 грн.
Сторонами складено та підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за період січень 2019 - вересень 2020 за договором №12/18/1, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 80    000,00 грн.
Акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звіряння розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звіряння, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.
Як вбачається з виписок та вказаного Акту звірки, остання оплата по договору була здійснена 23.06.2020 та врахована при розрахунку позовних вимог. Доказів оплати коштів по договору 12/18/1 після 23.06.2020 суду подано не було. 
З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за Договором у сумі 80   000,00 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача за прострочення грошового зобов`язання передбачену Договором пеню у сумі 15 786,03 грн, та на підставі статті 625 ЦК України 3% річних у сумі 3 305,16 грн та інфляційних втрат у сумі 9 121,04 грн (за сукупний період з 05.01.2020 по 24.06.2021) колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
Пунктом 5.8. Договору сторони погодили, що за прострочення терміну розрахунків з виконавцем, передбачених цим Договором, замовник за весь період прострочки платежів сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.
Відповідно до статтей 546,  549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Вимогами пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.
Відповідно до частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.
Інший строк встановлено пунктом 5.8 Договору, відповідно до якого пеня нараховується за весь період прострочки.
З огляду на викладене, пеня за Договором підлягає нарахуванню з наступного дня після спливу строку оплати і за весь період прострочення до дня фактичного виконання грошового зобов`язання, оскільки день оплати не включається до періоду нарахування пені.
Позивач невірно визначив дату початку прострочення, а відтак і період нарахування пені без врахування строків, встановлених пунктами 6.2-6.5 Договору.
Строк оплати за послуги Договором встановлений до 5 числа поточного місяця, відтак прострочення оплати за послуги, надані у грудні 2019 настало 06.12.2019, оскільки 05.01.2020 припадає на вихідний, строк оплати за послуги, надані у січні 2020 настав у перший за ним робочий день (частина 5 статті 254 ЦК України), а саме 08.01.2020, відтак прострочення настало 09.01.2020.
Прострочення    оплати за послуги,    надані у лютому 2020, настало 06.02.2020.
Прострочення оплати за послуги, надані у березні 2020, настало 06.03.2020.
Відтак судом першої інстанції обґрунтовано здійснено перерахунок пені:
- акт надання послуг від 31.12.2019 № 46 - сума боргу 1    900,00 грн - період прострочення (06.12.2019-24.06.2021) - сума пені 461,29 грн;
- акт надання послуг від 31.01.2020 № 3 - сума боргу 18    000,00 грн - період прострочення (09.01.2020-24.06.2021) - сума пені 461,29 грн;
- акт надання послуг від 29.02.2020 № 6 - сума боргу 30    050,00 грн - період прострочення (06.02.2020-24.06.2021) - сума пені 461,29 грн;
- акт надання послуг від 31.03.2020 № 8 - сума боргу 30    050,00 грн - період прострочення (06.03.2020-24.01.2021) - сума пені 461,29 грн.
Отже місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 15679,26 грн.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Інший розмір процентів річних, а саме п`ять процентів, встановлений пунктом 5.8.1 Договору. Позивач здійснив розрахунок та заявив до стягнення проценти річних, виходячи із ставки 3% річних. Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.    
Перевіривши розрахунок суду першої інстанції в часині стягнення 3%  річних та інфляційних втрат, апеляційний господарський суд вважає його правильним та погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог про стягненню з відповідача 9116,11 грн інфляційних втрат та 3 294,16 грн 3% річних, за наступні періоди:
- акт надання послуг від 31.12.2019 № 46 - сума боргу 1 900,00 грн - період прострочення (06.12.2019-24.06.2021) - сума 3% річних 88,39 грн, сума інфляційних втрат - 213,16 грн;
- акт надання послуг від 31.01.2020 № 3 - сума боргу 18 000,00 грн - період прострочення (09.01.2020-24.06.2021) - сума 3% річних 787,10 грн, сума інфляційних втрат - 2059,53 грн;
- акт надання послуг від 29.02.2020 № 6 - сума боргу 30 050,00 грн - період прострочення (06.02.2020-24.06.2021) - сума 3% річних 1   245,05 грн, сума інфляційних втрат - 3371,43 грн;
- акт надання послуг від 31.03.2020 № 8 - сума боргу 30 050,00 грн - період прострочення (06.03.2020-24.01.2021) - сума 3% річних 1   173,62 грн, сума інфляційних втрат - 3471,99 грн.
У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 80 000,00 грн основного боргу, 15 679,26 грн пені, 3 294,16 грн процентів річних, 9 116,11 грн інфляційних втрат та 2 270,00 грн судового збору.
Отже, рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №911/1901/21 про часткове задоволення позову є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається 
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача. 
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальне унітарне підприємство Пристоличної сільської ради "Олександрівкажитлобудсервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №911/1901/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.08.2021 у справі №911/1901/21 залишити без змін. 
3. Матеріали справи №911/1901/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                Т.П. Козир