П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/8664/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.   
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
25 лютого 2022 року                                                                                                    м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не включення до стажу роботи період підприємницької діяльності з січня 2019 року по 15 червня 2020 року та період навчання з 01.09.1977 по 01.03.1983, під час призначення пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 15.06.2020, зарахувавши до стажу роботи період підприємницької діяльності з січня 2019 року по 15 червня 2020 року та період навчання в учбовому закладі з 01.09.1977 по 01.03.1983, з врахуванням проведених виплат.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що станом на 01.08.2021 Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Форма №5) за 2019-2020 роки до Реєстру не надходили, тому інформація про підприємницьку діяльність позивача була відсутня. Окрім того, період навчання в Київському ордена Леніна політехнічному інституті згідно диплому, враховано з 01.09.1977 по 22.02.1983 (по дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації), отже спір щодо врахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1977 по 22.02.1983 відсутній.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , з 15.06.2020 призначено пенсію за віком згідно Закону № 1058-ІV. За документами пенсійної справи та індивідуальних відомостей про застраховану особу розмір пенсії позивача обчислено з врахуванням страхового стажу 32 роки 9 місяців 20 днів.
До трудового стажу позивача при призначенні пенсії, не було включено період підприємницької діяльності з січня 2019 року по 15 червня 2020 року та період навчання в Київському ордена Леніна політехнічного інституту з 01.09.1977 по 01.03.1983р.
Листом від 10.11.2020 відповідач повідомив, що станом на 01.11.2020 звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (форма №5) за 2019-2020 роки до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не надходили, а тому вищевказаний стаж йому не зараховано, а період навчання в Київському ордена Леніна політехнічному інституті згідно диплому враховано з 01.09.1977 по 22.02.1983 (по дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації).
Листом від 28.04.2021 відповідач на звернення позивача від 13.04.2021 повідомив, що станом на 26.04.2021 у Реєстрі наявна інформація за 2019 - 2020 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб, які подано позивачем як фізичною особою підприємцем 19.03.2021.
Для проведення перерахунку пенсії позивачу необхідно звернутися з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Позивач не погодився з таким рішенням і звернувся до суду з вище зазначеними позовними вимогами.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган, в порушення вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не проінформував застраховану особу - позивача, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності).
Щодо не зарахування до трудового стажу період навчання позивача в учбовому закладі з 01.09.1977 по 01.03.1983, суд зазначив, що оскільки згідно довідки виданої Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського від 15.02.2021 №0030/66, позивач був зарахований з 01.09.1977 студентом першого курсу та наказом №121-с від 01.03.1983 був відрахований з інституту з 01.03.1983 у зв"язку із закінченням факультету електронної техніки денної форми навчання, відповідачем при призначенні йому пенсії, протиправно не враховано зазначений період.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та враховує наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12,08.1993 № 637 (далі Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно ч. 2 ст. 24 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12. 2017.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Судом встановлено, що позивачу з 15.06.2020 призначено пенсію за віком згідно Закону №1058-ІV. За документами пенсійної справи та індивідуальних відомостей про застраховану особу розмір пенсії позивача обчислено з врахуванням страхового стажу 32 роки 9 місяців 20 днів. До трудового стажу позивача при призначенні пенсії, не було включено період підприємницької діяльності з січня 2019 року по 15 червня 2020 року та період навчання в Київському ордена Леніна політехнічному інституті з 01.09.1977 по 01.03.1983р.
З січня 2019 року по червень 2020 року включно позивач займався підприємницькою діяльністю і сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі не менше мінімально встановленого і мав сподівання, що при призначенні пенсії вказаний період роботи буде включено йому у трудовий стаж при виході на пенсію.
Відповідно до листа ГУ ДПС у Хмельницькій області від 10.07.2020 та від 07.10.2020 за №32965/4/22-01-04-20 щодо підтвердження сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вбачається, що ОСОБА_1 перебував з 01.07.2012 по 30.06.2020 як фізична особа - підприємець на спрощеній системі оподаткування та у період з січня 2019 року по лютий 2020 року та в червні 2020 ним сплачено ЄСВ. Отже, позивач сподівався, що дана інформація має відображатися у його обліковій картці, що міститься у Реєстрі застрахованих осіб і повинна враховуватись під час призначення пенсії.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що станом на 01.08.2021 звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Форма №5) за 2019-2020 роки до Реєстру не надходили, тому інформація про підприємницьку діяльність позивача відсутня, оскільки, як вірно зауважив суд першої інстанції, всі дії щодо сплати страхових внесків та відображення їх у звітності позивач вчинив своєчасно, що підтверджується інформацією наданою ГУ ДПС у Хмельницькій області.
Згідно ч.2, 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Як встановлено судом, пенсійний орган не проінформував застраховану особу - ОСОБА_1 , у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності).
Відносно вимоги позивача про зарахування до трудового стажу період навчання в учбовому закладі з 01.09.1977 по 01.03.1983, варто врахувати, що відповідно до п.8 Постанови КМ України від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Згідно довідки виданої Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського від 15.02.2021 №0030/66 встановлено, що ОСОБА_1 був зарахований з 01.09.1977 студентом першого курсу та наказом №121-с від 01.03.1983 був відрахований з інституту з 01.03.1983 у зв"язку із закінченням факультету електронної техніки денної форми навчання.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що відповідачем, при призначенні пенсії позивачу протиправно не враховано період навчання у Київському ордена Леніна політехнічному інституті з 01.09.1977 по 01.03.1983, тому в цій частині позов також підлягає задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6  ст.12 КАС України  дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5   ст.328 цього Кодексу   судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Полотнянко Ю.П.