ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 лютого 2022 року           справа №360/3962/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Компанієць І.Д., Міронова Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року (повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/3962/21 (суддя в І інстанції Тихонов І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області  про визнання бездіяльності   протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                  УСТАНОВИВ:

27 липня 2021 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (місце знаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Новікова, (далі – відповідач, УСЗН Сєвєродонецької МВЦА), з такими вимогами:           - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу недоотриманої частини разової допомоги до 5 травня 2021 року як учаснику бойових дій, відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, в загальному розмірі 7 354,00 грн;           - стягнути з відповідача за рахунок котів державного бюджету на користь позивачу недоотриману частину разової грошової допомоги до 5 травня 2021, як учаснику бойових дій, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 7 354,00 грн.                     
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що позивач   є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.                                                                                                     
Позивачу відповідно ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” була виплачена щорічна грошова допомога до 05 травня 2021 року у розмірі 1491,00 гривень.                                                                                                     
11.06.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про повідомлення щодо сплати останньому щорічної грошової допомоги до 05 травня і у якій сумі, та у разі несплати або неповного нарахування вказаної грошової допомоги здійснити виплату недоплаченої щорічної грошової допомоги до 05 травня, передбаченої ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” з урахуванням висновку Конституційного Суду України викладеному у рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі № 14- 247/2018(3393/18), а саме щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій.                                                             
Згідно відповіді відповідача від 29.06.2021 № 10372/02, яку Позивач отримав у липні 2021 року, виконати вимогу щодо перерахунку разової грошової допомоги до 05 травня 2021 неможливо, оскільки відповідач не має підстав для виплати допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.                                                                                           
Вважає протиправною відмову відповідача.                                                             
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 360/3962/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано противоправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.                                                                                
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути недоотриману грошову допомогу в розмірі 7 354,00 грн.                               
Апелянт наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.           Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).                    Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                                        
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.                                        
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                              
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 05.11.2015 серії НОМЕР_2 (а.с. 10-12, 12,13) та перебуває на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учасник бойових дій з 23.05.2018 (а.с. 37).                                                                                                     
Управлінням соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області позивачу було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня 2021 року в розмірі 1491,00 грн.(а.с. 38). 
Позивач 10.06.2021 особисто звернувсь із заявою до відповідача з проханням провести розрахунок та виплату коштів, з урахуванням попередньо виплаченої суми, у відповідності до статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” за 2021 рік (а.с. 34-35).                                                                       
Позивач отримав лист - відповідь  від 23.06.2021 № 10372/а, яким було повідомлено, що виплата разової грошової допомоги передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, “Про жертви нацистських переслідувань” виплачується в 2021 році у розмірі 1491 гривен згідно Постанови КМУ №  325 від 08.04.2021 (а.с. 33).                                                                                                                         
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.                                                                                                                        
Рішенням від 29 вересня 2020 року, ухваленим за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду позов ОСОБА_1 задовольнив частково: визнав протиправною бездіяльність Центру щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобов`язав Центр нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.                                                   
Рішення у зразковій справі № 440/2722/20, яке ухвалене Верховним Судом 29.09.2020, залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.
Постанова Великої Палати Верховного Суду набрала законної сили 24.06.2020, остаточною та оскарженню не підлягає.                                                                                           
Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.                                         
Крім того, згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.                                         
Згідно частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.           Так,  Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”  (далі  Закон) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Згідно абзацу другого статті 4 Закону до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.                                                   
Статтею 12 Закону встановлені пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.                                                                                                                         
Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” № 367-XIV від 25.12.1998 статтю 12 Закону доповнено частиною четвертою такого змісту: “Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком”. 
Підпунктом 1 пункту 20  розділу II Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, зокрема, зазначену вище норму викладено в такій редакції: “Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України”.                                                                                                                                   У подальшому  рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008  визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), серед інших, положення пункту 20  розділу II “Внесення змін до деяких законодавчих актів України” Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”.                                                                                 
Відповідно до частини другої  статті 152 Конституції України  закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.                                         
Таким чином, на момент отримання позивачем спірної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік діяла редакція статті 12 Закону в редакції Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” № 367-XIV від 25.12.1998, яка передбачала допомогу до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.                                                                       
Поряд із цим, внаслідок законотворчої діяльності Верховної Ради України було створено іншу норму права, присвячену регламентуванню тих самих правовідносин  пункт 26  розділу VI Бюджетного кодексу України.                                                                       
Так, пунктом 26  розділу VI Бюджетного кодексу України  в редакції  Закону України “Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин” № 79-VIII від 28.12.2014  визначено, що норми і положення, зокрема, статей  12,  13,  14,  15  та  16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.                                         
Зазначена норма діяла з 01.01.2015.                                                             
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань”                                                   
З метою реалізації приписів вищевказаної норми, Кабінетом Міністрів України прийнято  постанову від 08.04.2021 № 325 “Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань”, пунктом 5 якої установлено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку.                                                                                 
Разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня.                     
27.02.2020 рішенням Конституційного Суду України № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), окреме положення пункту 26  розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України  у частині, яка передбачає, що норми і положення статей  12,  13,  14,  15  та  16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.                                                                                 
Відтак, з 27.02.2020 позивач набув право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” №367-ХІV від 25.12.1998, яка передбачала розмір щорічної разової допомоги до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.                                         
Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (частина перша  статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”).                                                   
В силу вимог  Закону України “Про Державний бюджет на 2021 рік”  мінімальна пенсія з 01.01.2021 складає 1769,00 грн., а тому щорічна разова допомога до 5 травня у 2021 році позивачу мала бути виплачена в розмірі 8845,00 грн.                                                   
Натомість, судом встановлено, що позивач отримав зазначену соціальну виплату в розмірі 1491,00 грн., а відповідачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості такого розміру виплаченої позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня.                     
Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме у розмірі 1491,00 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.           
Натомість, в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що судом було помилково вибрано такий засіб захисту прав позивача, як зобов`язання відповідача вчинити певні дії, замість стягнення.                                                                                                                                  
За частиною другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.                                        
Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.                                        
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.                                                  
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02).                              
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.                                                                                                    
Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.                                        
У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.                                                                       
Так, в силу вимог  Закону України “Про Державний бюджет на 2021 рік”  мінімальна пенсія з 01.01.2021 складає 1769,00 грн., а тому щорічна разова допомога до 5 травня у 2021 році позивачу мала бути виплачена в розмірі 8845,00 грн.                                                             
Позивачу було сплачено разову грошову допомогу у сумі 1491,00 грн.                              
Суд апеляційної інстанції з урахуванням приписів ч. 5 ст. 242 КАС України   вважає, що у цьому випадку ефективним способом захисту прав позивача буде саме стягнення з відповідача   разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до Закону № 3551-XII, враховуючи висновки, викладені в Рішенні Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020, в загальному розмірі 7 354,00 грн.                                        
За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.                                                                                                                        
Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.                    
З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 360/3962/21 в наступній редакції: “Стягнути з Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області  (код ЄДРПОУ 24179564, 93416, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 15-Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в розмірі 7 354,00 грн. (сім тисяч триста п`ятдесят чотири грн.) 00 копійок.”.                                                     Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, п. 3, 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,-                           

                                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 360/3962/21 – задовольнити частково.                                                                                                     
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 360/3962/21 – змінити.                                                                                           
Абзац третій резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 360/3962/21 викласти в наступній редакції:                                  “Стягнути з Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області  (код ЄДРПОУ 24179564, 93416, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 15-Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в розмірі 7 354,00 грн. (сім тисяч триста п`ятдесят чотири грн.) 00 копійок.”.                                                                                                                                  В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 360/3962/21 – залишити без змін.                                                     
Повне судове рішення – 01 лютого 2022 року.                                                             
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                     А.А. Блохін

Судді                                                                                           І.Д. Компанієць

                                                                                               Г.М. Міронова