ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

03 лютого 2022 року 	м.Суми	

Справа №589/1450/21 
Номер провадження 22-ц/816/86/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Кугая Андрія Володимировича на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 жовтня 2021 року в складі судді Сидорчука О.М., ухваленого у м. Шостка, -

                                                                 в с т а н о в и в :

12 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частину гаражу № НОМЕР_1 , що знаходиться у третьому ряду гаражного масиву по АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0024 га, кадастровий номер 5911000000:03:005:0054, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Крім того, заявниця просила стягнути 67077,42 грн в рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобіля RENAULT LOGAN, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; 11380,57 грн в рахунок компенсації вартості 1/2 частини мотоциклу SHINERAY INTRUDER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ; 16420,45 грн в рахунок компенсації вартості 1/2 частини мотоциклу LIFAN LF-200-10В, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ; 17046,18 грн в рахунок компенсації вартості 1/2 частини мотоцикла YIBEN YB150Т-11, 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 ; 5449,07 грн в рахунок компенсації вартості 1/2 частини мотоциклу TAIZHOU LB 150 Т-6А, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 ; 20418,62 грн в рахунок компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВАЗ 21099, 1994 року випуску, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 18 листопада 1995 року по 14 липня 2020 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого набули у власність спірне майно. Оскільки порозуміння з приводу поділу спільного майна подружжя не досягнуто, тому заявниця просить поділити майно у обраний спосіб.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину (за кожним із співвласників) об`єкта нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину (за кожним із співвласників) об`єкта нерухомого майна - гаражу № НОМЕР_1 , що знаходиться у третьому ряду гаражного масиву по АДРЕСА_2 .
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину (за кожним із співвласників) об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки, площею 0,0024 га, кадастровий номер 5911000000:03:005:0054, що знаходиться по АДРЕСА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
- грошові кошти в сумі 67077 грн 42 коп. як компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля RENAULT LOGAN, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ,
- грошові кошти в сумі 11380 грн 57 коп., як компенсацію вартості 1/2 частини мотоциклу SHINERAY INTRUDER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ,
- грошові кошти в сумі 16420 грн 45 коп., як компенсацію вартості 1/2 частини мотоциклу LIFAN LF-200-10В, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ,
- грошові кошти в сумі 17046 грн 18 коп., як компенсацію вартості 1/2 частини мотоцикла YIBEN YB150Т-11, 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 ;
- грошові кошти в сумі 5449 грн 07 коп., як компенсацію вартості 1/2 частини мотоциклу TAIZHOU LB 150 Т-6А, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 ;
- грошові кошти в сумі 20418 грн 62 коп., як компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВАЗ 21099, 1994 року випуску, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 2795 грн 05 коп.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – адвокат Кугай А.В., посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду в частині вирішених позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини мотоциклів LIFAN LF-200-10В, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , YIBEN YB150Т-11, 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , TAIZHOU LB 150 Т-6А, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 , а також автомобіля ВАЗ 21099, 1994 року випуску, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , просить рішення суду у цій частині скасувати та відмовити у задоволенні вказаних вимог. Крім того, заявник просить змінити рішення суду в частині вирішених вимог щодо стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля RENAULT LOGAN, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 та мотоциклу SHINERAY INTRUDER, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 та стягнути з відповідача 8850,49 грн вартості вказаних автомобіля та мотоцикла.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вартість мотоцикла LIFAN LF-200-10В згідно укладеного в сервісному центрі договору від 08 жовтня 2019 року становить 8000 грн. Договір позивачкою недійсним не визнавався, а тому вказаний мотоцикл не може коштувати 16420,50 грн. Крім того, зазначає, що позивачка з січня 2019 року виїхала за межі країни і відповідач самостійно ніс витрати за комунальні послуги, утримання квартири та забезпечення неповнолітньої дочки. Тим більше, що з серпня 2019 року відповідач залишився без роботи. Відтак, відчуження вказаного мотоцикла не могло бути не в інтересах сім`ї. Також вважає, що компенсація за мотоцикл SHINERAY INTRUDER та автомобіль RENAULT LOGAN становить 8850,49 грн. Також заявник вказує, що відносно мотоциклів YIBEN YB150Т-11 і TAIZHOU LB 150 Т-6А, а також автомобіля ВАЗ 21099 було припинено реєстрацію цих транспортних засобів у зв`язку з їх вибракуванням, тобто втрати цінності.
В частині вирішених вимог про поділ трикімнатної квартири, АДРЕСА_1 , гаражу № НОМЕР_1 , що знаходиться у третьому ряду гаражного масиву по АДРЕСА_2 , та земельної ділянки, площею 0,0024 га, за кадастровим номером 5911000000:03:005:0054, рішення суду не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Мажуга О.В. просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. При цьому вказує, що суб`єктом оціночної діяльності було встановлено дійсну ринкову вартість спірного майна. Доводи апеляційної скарги не підтверджені належними доказами, а посилання на вибракувані транспортні засоби вважає зловживанням з боку відповідача, оскільки вибракування було здійснено під час розгляду справи в суді, а фактично транспортні засоби були продані за усними договорами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Мажухи О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у період з 03 лютого 2007 року по 23 листопада 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого було набуто наступне рухоме та нерухоме майно:
- 25 жовтня 2005 року на підставі договору купівлі-продажу придбано квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 9, 10, 11);
- 25 січня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу придбано гараж за АДРЕСА_2 , у третьому ряді гаражного масиву та земельну ділянку площею 0,0024 га з кадастровим номером: 5911000000:03:005:0054, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 12).
Крім того, за ОСОБА_2 станом на 01 березня 2021 року були зареєстровані наступні транспортні засоби:
- 29 червня 2018 року за відповідачем було зареєстровано мотоцикл SHINERAY INTRUDER, 2018 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 ;
- 03 вересня 2013 року - мотоцикл YIBEN YB150Т-11, 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 ;
- 25 листопада 2008 року - мотоцикл TAIZHOU LB 150 Т-6А, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 ;
- 08 квітня 2010 року - автомобіль RENAULT LOGAN, 2009 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 ;
- 08 травня 2008 року - автомобіль ВАЗ 21099, 1994 року випуску, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 .
- 10 травня 2019 року - мотоцикл LIFAN LF-200-10В, 2018 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , який 08 жовтня 2019 року перереєстрований на нового власника (т. 1 а.с. 18).
На замовлення позивача, 16 березня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» проведено оцінки вартості вищевказаних транспортних засобів, згідно яких вартість мотоцикла SHINERAY INTRUDER, 2018 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 складає 22761,13 грн (т. 1 а.с. 29-30, 156-175); вартість мотоцикла YIBEN YB150Т-11, 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 складає 17046,18 грн (т. 1 а.с. 91-92, т. 2 а.с. 1-20); вартість мотоцикла TAIZHOU LB 150 Т-6А, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 складає 10898,15 грн (т. 1 а.с. 93-94, 216-235); вартість автомобіля RENAULT LOGAN, 2009 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 складає 134154,83 грн (т. 1 а.с. 25-26, 176-195); вартість автомобіля ВАЗ 21099, 1994 року випуску, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 складає 40837,24 грн (т. 1 а.с. 95-96, 236-255); вартість мотоцикла LIFAN LF-200-10В, 2018 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 складає 32840,89 грн (т. 1 а.с. 27-28, 196-215).
Судом також встановлено, що заперечень відносно висновків зазначеної експертної оцінки вартості спірних транспортних засобів та клопотань з цього приводу стороною відповідача не заявлялось.
Крім того, місцевим судом зазначено, що між сторонами відсутній спір з приводу того, що перелічене вище майно набуте у шлюбі і є спільною сумісною власністю подружжя, тобто що частки сторін у цьому майні є рівними.
Вирішуючи спір в частині заявлених вимог про поділ набутих сторонами транспортних засобів суд встановив, що під час розгляду справи відповідачем були зняті з обліку у зв`язку з вибракованістю без узгодження з позивачкою мотоцикл YIBEN YB150Т-11 та автомобіль ВАЗ 21099. При цьому, відповідач вказав, що ці транспортні засоби були ним продані в період шлюбу з позивачем, однак не надав цьому доказів, як і не довів, що кошти, отримані від продажу цього майна, були використані в інтересах сім`ї. Стосовно відчуженого відповідачем мотоциклу LIFAN LF-200-10В суд вказав, що відповідач також не надав доказів відчуження цього майна в інтересах сім`ї, а сторона позивача дану обставину не визнала. Відтак, суд вважав, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація половини вартості спірних транспортних засобів.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Такі ж положення містить і ст. 368 ЦК України.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).
За нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке набуте одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета набуття цього майна – інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Тобто сімейне законодавство передбачає виникнення спільної сумісної власності на майно і рівні права подружжя щодо володіння, користування і розпорядження ним.
Право на майно виникає в обох із подружжя одночасно, в момент набуття його хоча б одним з них, і оформлення права власності на ім`я другого з подружжя юридичного значення не має, оскільки майно знаходиться у спільній сумісній власності подружжя без визначення часток.
Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.
Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 ЦК України).
Зі змісту позовних вимог вбачається, що сторона позивача наполягає на отриманні компенсації вартості 1/2 частини транспортних засобів, не вимагаючи поділу рухомого майна шляхом визнання права власності на будь-який зі спірних транспортних засобів. Натомість, сторона відповідача не заперечує фактичне використання спірних транспортних засобів ОСОБА_2 . Питання про укладення між сторонами мирової угоди з умовами про реальний поділ у тому числі і транспортних засобів не було вирішено (т. 1 а.с. 108, 109).
За змістом доводів апеляційної скарги вбачається, що відповідач фактично не погоджується з визначеною судом вартістю мотоцикла LIFAN LF-200-10В, яка становить 8000 грн, а не 16420,45 грн. Крім того, відповідач вважає, що мотоцикли YIBEN YB150Т-11 і TAIZHOU LB 150 Т-6А, а також автомобіля ВАЗ 21099 взагалі цінності не мають, оскільки є вибракуваними, а сума компенсації за автомобіль RENAULT LOGAN та мотоцикл SHINERAY INTRUDER становить 8850,49 грн, а не 78457,99 грн.
Отже, для відповідача спірною є вартість частини неподільного рухомого майна.
Водночас, як зазначалось вище, під час розгляду справи судом першої інстанції від сторони відповідача заперечення щодо експертної оцінки вартості спірних транспортних засобів не надходили. Крім того, відповідач питання про призначення у справі відповідної судової експертизи не ставив, правом подати суду висновок експерта, складений за власним замовленням, не скористався.
Доводи скарги про те, що вартість мотоцикла LIFAN LF-200-10В, 2018 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 складає не 32084,89 грн, а 8000 грн (т. 1 а.с. 105) на увагу не заслуговують з огляду на те, що позивачка ОСОБА_1 дозволу на продаж вказаного транспортного засобу відповідачу не давала, а протилежного відповідач суду не довів. З аналогічних підстав колегія суддів не враховує доводи скарги, які стосуються мотоциклів YIBEN YB150Т-11 і TAIZHOU LB 150 Т-6А, а також автомобіля ВАЗ 21099, оскільки відповідач у поданому через представника місцевому суду запереченні від 19 липня 2021 року також зазначав, що перелічені транспортні засоби він продав за усними договорами купівлі-продажу (т. 1 а.с. 100-102).
Щодо доказів про вартість мотоцикла SHINERAY INTRUDER, 2018 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , яка становить не 22761,13 грн, а 8352 грн, то колегія суддів апеляційного суду критично ставиться до зазначеної у видатковій накладній вартості мотоцикла (т. 1 а.с. 103), яка є значно заниженою у порівнянні з ринковою вартість такого транспортного засобу.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що вказана у резолютивній частині оскаржуваного рішення сума компенсації вартості 1/2 частини мотоцикла YIBEN YB150Т-11, 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , яка становить 17046,18 грн фактично є опискою, яка може бути виправлена у порядку ст. 269 ЦПК України.
У висновках, викладених Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц та від 09 січня 2019 року у справі № 643/4589/15-ц, йдеться про те, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого та у зв`язку із цим — неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірні 4 мотоцикли та 2 автомобілі є спільним майном сторін у справі, а тому, урахувавши, що частина транспортних засобів без годи позивачки була відчужена, а інші транспортні засоби залишаються у постійному користуванні відповідача, тому суд дійшов правильного висновку про компенсацію на користь позивачки за рахунок відповідача 1/2 частини ринкової вартості спірних транспортних засобів.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача щодо іншої вартості спірного майна, а також доводи про втрату цінності частини цього майна у зв`язку з вибракуванням не заслуговують на увагу, оскільки належними письмовими доказами ці доводи не підтверджуються, а з огляду на викладені вище спростування доводів скарги апеляційним судом зводяться до переоцінки досліджених судом доказів, зокрема, висновків експерта по оцінці ринкової вартості спірних транспортних засобів.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Отже, рішення в оскаржуваній частині відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі ст. 89 ЦПК України правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення в оскаржувані частині , яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині про задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

                                                         п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Кугая Андрія Володимировича залишити без задоволення, а рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 07 лютого 2022 року. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   Т. А. Левченко