ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року	Львів	Справа № 303/9298/21 пров. № А/857/23557/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Юрченко М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення   Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області   від 25 листопада 2021 року   у справі за адміністративним позовом 27 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1     про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Куцкір Ю.Ю., 
час ухвалення рішення – 16:56:56, 
місце ухвалення рішення – м. Мукачево, 
дата складання повного тексту рішення – 25 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2021 року 27 прикордонний загін імені Героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , в якому просив продовжити строк затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, але не більше як до 18 місяців, а саме до 02 березня 2022 року.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 вересня 2020 року відповідача затримано на південній околиці населеного пункту Широке Виноградівського району Закарпатської області, у контрольованому прикордонному районі, поза пунктами пропуску перетину державного кордону з України в Румунію, без документів, що посвідчують особу, у складі групи осіб. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2020 року затримано громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на шість місяців. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 вересня 2020 року  примусово видворено за межі України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 . 12 жовтня 2020 року відповідача поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Волинській області. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2021 року продовжено строк затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України, але не більше як до 18 місяців, а саме до 02 вересня 2021 року. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року  змінено рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області   від 01 березня 2021 року, шляхом виключення з резолютивної частини рішення слова: «але не більше як до 18 місяців, а саме до 02 вересня 2021 року» та зазначивши замість обумовленого часового проміжку – строк   на який продовжено термін затримання особи, яка іменує себе, як громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 : «до 01 травня 2021 року». У решті рішення суду залишено без змін. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2021 року продовжено строк затримання громадянину Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на шість місяців, а саме до 01 листопада 2021 року. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2021 року адміністративний позов 27 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено частково. Продовжено строк затримання громадянину Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на один місяць, а саме до 01 грудня 2021 року. Зазначає, що у зв`язку з відсутністю на території України посольських та консульських установ Народної Республіки Бангладеш з метою встановлення особи відповідача неодноразово зверталось  через Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України до посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща, однак станом на час подання позову, інформації щодо встановлення особи відповідача та підготовки відповідних документів для його подальшого видворення з України не надходило. Звертає увагу на те, що строк утримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, закінчується 01 грудня 2021 року, а також на наявність умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, відсутність співпраці з боку відповідача під час перебування в ПТПІ, що призводить до неможливості виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про примусове видворення.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області   від 25 листопада  2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Продовжено строк затримання  громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України  до вісімнадцять місяців, а саме до 02 березня 2022 року.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, що унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення процедури видворення відповідача за межі території України та у зв`язку з чим на момент закінчення строку затримання є неможливою ідентифікація відповідача.   Таким чином, строк затримання підлягає продовженню через неможливість ідентифікації іноземця та неможливість забезпечення примусового видворення особи.
Не погодившись з прийнятим рішенням, громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1      подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2021 року продовжено строк його затримання лише на один місяць, а саме до 01 грудня 2021 року, отже, суд виходив з необгрунтованості його перебування у пункті тимчасового тримання на термін більше одного місяця. Вказує, що перебуває у пункті вже рік і три місяці, допомагав позивачу здійснити його ідентифікацію, жодним чином не перешкоджав у її здійсненні. Зазначає, що 04 лютого 2021 року направив на офіційну електронну адресу позивача заяву про співпрацю та долучив копію паспорта, за наявності якого можлива достовірна його ідентифікація та встановлення обставин щодо законності перебування на території України, тому відсутні підстави для його затримання. Звертає увагу на необгрунтоване зволікання органів прикордонної служби щодо належного вжиття заходів щодо ідентифікації відповідача, що порушує його права.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи є умовою, за якої неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, а тому є законодавчо обгрунтовані підстави для продовження строку тримання. 27 прикордонним загоном здійснювались активні дії щодо встановлення особи відповідача та подальшого документування, що підтверджується відповідними запитами.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 02 вересня 2020 року відповідача затримано на південній околиці населеного пункту Широке Виноградівського району Закарпатської області, у контрольованому прикордонному районі, поза пунктами пропуску перетину державного кордону з України в Румунію, без документів, що посвідчують особу, у складі групи осіб.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2020 року у справі № 303/4912/20 затримано громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на шість місяців.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 вересня 2020 року у справі № 303/4913/20 примусово видворено за межі України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 . 
12 жовтня 2020 року відповідача поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Волинській області. 
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2021 року у справі № 303/1538/21 продовжено строк затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України, але не більше як до 18 місяців, а саме до 02 вересня 2021 року. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року  у справі № 303/1538/21 змінено рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області   від 01 березня 2021 року, шляхом виключення з резолютивної частини рішення слова: «але не більше як до 18 місяців, а саме до 02 вересня 2021 року» та зазначивши замість обумовленого часового проміжку – строк   на який продовжено термін затримання особи, яка іменує себе, як громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 : «до 01 травня 2021 року». У решті рішення суду залишено без змін. 
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2021 року у справі № 303/3406/21 продовжено строк затримання громадянину Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на шість місяців, а саме до 01 листопада 2021 року. 
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2021 року у справі № 303/8243/21 адміністративний позов 27 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено частково. Продовжено строк затримання громадянину Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на один місяць, а саме до 01 грудня 2021 року. 
З метою встановлення особи відповідача  у зв`язку з відсутністю на території України посольських та консульських установ Народної Республіки Бангладеш, Мукачівським прикордонним загоном через Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України 22 вересня 2020 року за вихідним номером № 21/7652 направлено відповідний запит (від 22 вересня 2020 року  № 21/7651) до посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща, до якого долучено кольорові фотокартки відповідача, власноручно заповнені ним анкети (на бенгальській та англійській мовах), визначеного консульською установою зразка, а також дактилокартку, інформаційну таблицю та відбитки пальців в форматі wsq на компакт-диску. Про отримання ДКС МЗС даного запиту свідчить відмітка на другому примірнику запиту про отримання наручно 28 вересня 2020 року з печаткою ДКЗ МЗС (а.с.20-22).
30 вересня 2020 року на адресу прикордонного загону надійшов лист з ДКС МЗС про те, що запит № 21/7652 від 22 вересня 2020 року направлено до Посольства України в Республіці Польща для подальшої передачі запиту № 21/7651 від 22 вересня 2020 року до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща з метою ідентифікації та документування особи відповідача.
В зв`язку з ненадходженням відповіді до посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща було направлено повторний запит щодо встановлення особи відповідача (від 09 лютого 2021 року № 21/1093). До вказаного запиту долучено копію паспортного документа на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  серія номер НОМЕР_1 , яку надав відповідач до Мукачівського прикордонного загону електронною поштою із відповідною заявою від 04 лютого 2021 року (а.с.23-26).
Про отримання ДКС МЗС даного запиту свідчить відмітка на другому примірнику запиту про отримання наручно 15 лютого 2020 року з печаткою ДКС МЗС та про подальше направлення Посольству Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща через Посольство України в Республіці Польща свідчить лист ДКС МЗС (вхідний № 454 від 22 лютого 2021 року).
Крім цього, в зв`язку з ненадходженням відповіді через консульський відділ МЗС України (вих. № 21/3694 від 16 квітня 2021 року) до посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща направлено повторний запит щодо встановлення особи відповідача (від 16 квітня 2021 року № 21/3693). У цьому запиті зазначено про наявність інформації, що даний громадянин можливо завідомо заявив про себе неправдиві дані і насправді є громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28-30).
До вказаного запиту долучено копію паспортного документа на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку надав відповідач до Мукачівського прикордонного загону електронною поштою із відповідною заявою про ідентифікацію, та копію паспортного документа на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким, може бути відповідач, кольорові фотокартки та відбитки пальців в форматі wsq на компакт-диску. Про отримання ДКС МЗС даного запиту свідчить відмітка на другому примірнику запиту від 16 квітня 2021 року № 21/3693 про отримання наручно 20 квітня 2021 року з печаткою ДКС МЗС.
Також, у зв`язку з відсутністю відповідей позивачем 09 жовтня 2021 року було повторно надіслано запит за № 21/9333 до Посольства Республіки Бангладеш в Республіці Польща щодо ідентифікації та документування відповідача, додаючи до запиту наявні копії паспортних документів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с.34-35).
Крім цього, згідно з листом 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України за № 21/10342 від 10 листопада 2021 року повторно направлено в Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України запит для передачі до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща від 10 листопада 2021 року № 21/10341 з додатками.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Згідно з частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Частинами 11-13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Колегія суддів зазначає, що нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, а також при неодержанні інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.
Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів (далі – органи ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі – СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі – іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі – ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання регламентовано Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка затверджена спільним Наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року (далі – Інструкція). 
Згідно з п. 1 розділу VI Інструкції якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.
Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно. 
Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції  у разі звернення іноземця із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відомості про нього до дипломатичних представництв або консульських установ держави його походження не надсилаються.
З матеріалів справи слідує, що у зв`язку з відсутністю на території України посольських та консульських установ Народної Республіки Бангладеш з метою встановлення особи відповідача неодноразово зверталось  через Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України до посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща, зокрема, із запитами від 22 вересня 2020 року, 09 лютого 2021 року, 16 квітня 2021 року,  09 жовтня 2021 року, 10 листопада 2021 року, однак станом на час подання позову – 25 листопада 2021 року, інформації щодо встановлення особи відповідача та підготовки відповідних документів для його подальшого видворення з України не надходило.
Вищезазначене унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду, внаслідок чого на момент закінчення строку затримання є неможливою ідентифікація відповідача.
З матеріалів справи слідує, що строк утримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні визначений ч. 11  ст. 289 КАС України, закінчується 01 грудня 2021 року, що призводить до неможливості виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про примусове видворення.    
Колегія суддів зазначає, що відповідачем виконано вимоги Інструкції щодо направлення відповідних запитів через Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України до посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща, до яких долучались кольорові фотокартки відповідача, власноручно заповнені ним анкети (на бенгальській та англійській мовах), визначеного консульською установою зразка, а також дактилокартку, інформаційну таблицю та відбитки пальців в форматі wsq на компакт-диску. 
Крім того, до вказаного запиту долучено копію паспортного документа на ім`я Ahmed Md ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія номер НОМЕР_1 , яку надав відповідач до Мукачівського прикордонного загону електронною поштою із відповідною заявою від 04 лютого 2021 року.
Однак, у запиті  від 16 квітня 2021 року № 21/3693 зазначено про наявність інформації, що позивач, можливо, завідомо заявив про себе неправдиві дані і насправді є громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28-30).
Колегія суддів звертає увагу про наявність розбіжностей у наданій відповідачем фотокопії паспортного документа № НОМЕР_1 , поданого позивачу 04 лютого 2021 року із відомостями, які вказані у запитах, які направлялись позивачем у посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща, в яких, окрім серії і номера паспорта № НОМЕР_1 , вказано також № НОМЕР_2 . Щодо паспорта № НОМЕР_2 , то згідно вказаних запитів за наявною інформацією, таким закордонним паспортом документувався ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Такі розбіжності мають наслідком необхідність позивача повторно звертатися до компетентних органів із запитами про надання інформації про особу відповідача, що суттєво затягує виконання рішення про його видворення. 
У зв`язку з наданням відповідачем недостовірної інформації про себе, як зазначено вище, органу міграційної служби необхідно провести додаткову співбесіду з відповідачем з метою уточнення наявних та отримання нових відомостей про його особу для їх направлення до компетентних органів для його ідентифікації та подальшого видворення.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище обставин щодо наявності підстав для продовження відповідачу строку затримання та не є такими, що призвели до неправильного вирішення справи.
Враховуючи  вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження до 02 березня 2022 року строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області   від 25 листопада 2021 року   у справі № 303/9298/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 05 січня 2022 року.