Ухвала                                                                  
20 січня 2022 року
м. Київ
справа №759/11996/21
провадження № 51-258ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.  186  КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року та остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вказаний вирок місцевого суду повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, засуджений оскаржив їх у касаційному порядку.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. п. 4, 5 ч. 2 названої статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Зі змісту касаційної скарги засудженого та судових рішень, вбачається, що оскаржуваний вирок в апеляційному порядку не переглядався, а тому відповідно до вищевказаної норми КПК не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Разом із тим частиною 6 ст. 399 КПК передбачено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Однак касаційна скарга засудженого не містить обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції з підстав істотного порушення цим судом вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з урахуванням положень статей 412, 413  КПК.
Сформульована засудженим у касаційній скарзі вимога не відповідає положенням ст. 436 КПК, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Поряд з цим,зазначена у касаційній скарзі вимога про зміну вироку місцевого суду, не відповідає вищевказаній нормі кримінального процесуального закону. Крім того, з касаційної скарги засудженого не вбачається, яке рішення має ухвалити касаційний суд щодо ухвали апеляційного суду, яка є предметом касаційного оскарження.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків – десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати засудженому.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                             ОСОБА_3