Ухвала
 
22 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 443/398/15-ц
провадження № 61-15275ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство закордонних справ України, Жидачівська районна державна адміністрація, Перша Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство закордонних справ України, Жидачівська районна державна адміністрація, Перша Львівська державна нотаріальна контора, звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій, зокрема, просила:
- встановити факт, що ОСОБА_4 , 1932 року народження, та ОСОБА_5 , 1932 року народження, є одною й тою самою особою;
- встановити факт, що ОСОБА_6 , 1890 року народження, та ОСОБА_7 , 1895 року народження, є батьками ОСОБА_4 ;
- визнати ОСОБА_4 сином та спадкоємцем першої черги після смерті батьків: ОСОБА_8 , 1890 року народження, та ОСОБА_9 , 1895 року народження.
- встановити факт належності родині ОСОБА_8 майна, залишеного у селі Стерв`яжек Нижньо-Устрицького району Дрогобицької області, а саме: згідно з даними погосподарської книги основних виробничих показників господарств у сільських радах, заповненої на підставі постанови РНК СРСР від 26 січня 1934 року, затвердженого ЦСУ Держплану СРСР № 63 (Державний архів Львівської області фонд № 2263): земля господарства ОСОБА_10 4,6 га (0,10 садиба, в т. ч. 0,05 га - під будівлею 
і двором, 0,05 га - під городом), 4,50 га поза садибою (в т. ч. 2,60 га - під ріллею, 1,30 га - пасовища, інші - 0,60 га), худоба - 1 порося, 1 кобила, 
1 лоша, 1 корова), 7 яблунь, 8 груш, сільськогосподарський реманент: борони з дерев`яними зуб`ями.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року заяву ОСОБА_3 в частині:
- встановлення факту, що ОСОБА_4 , 1932 року народження, 
та ОСОБА_5 , 1932 року народження, є одною й тою самою особою;
- встановлення факту, що ОСОБА_6 , 1890 року народження, 
та ОСОБА_7 , 1895 року народження, є батьками ОСОБА_4 ;
- визнання ОСОБА_4 сином та спадкоємцем першої черги після смерті батьків ОСОБА_8 , 1890 року народження, та ОСОБА_9 , 1895 року народження;
- встановлення факту належності родині ОСОБА_8 майна, залишеного в селі Стерв`яжик Нижньоустрицького району Дрогобицької області, а саме: згідно з даними погосподарської книги основних виробничих показників господарств у сільських радах, заповненої на підставі постанови Ради народних комісарів СРСР від 26 січня 1934 року, затвердженого Центральним статистичним управлінням Державного плану СРСР № 63 (Державний архів Львівської області фонд № 2263): земля господарства ОСОБА_11 4,6 га (0,10 садиба, в т. ч. 0,05 га - під будівлею 
і двором, 0,05 га - під городом), 4,5 га поза садибою (в т. ч. 2,60 га - під ріллею, 1,30 га - пасовища, інші - 0,60 га), худоба - 1 порося, 1 кобила, 
1 лоша, 1 корова, 7 яблунь, 8 груш, сільськогосподарський реманент: борони з дерев`яними зуб`ями, залишено без розгляду.
Роз`яснено заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.
Постановою Львівського апеляційного суду від 28 липня 2021 року ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року залишено без змін.
У вересні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року 
та постанову Львівського апеляційного суду від 28 липня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику: зазначити дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується, та подати відповідні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції; зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2021 року продовжено 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги, викладених в ухвалі Верховного Суду від 27 вересня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У грудні 2021 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 18 листопада 2021 року від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, 
в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що строк пропущено з поважних причин.
Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2022 року поновлено ОСОБА_1 , 
в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження ухвали Жидачівського районного суду Львівської області 
від 05 січня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду 
від 28 липня 2021 року.
Продовжено ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
Отже, недоліки касаційної скарги в частині оскарження ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, визначені в ухвалі Верховного Суду від 18 листопада 2021 року, усунуті.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Також до касаційної скарги додано клопотання про проведення судових засідань за участю заявника в режимі відеоконференції.
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилося у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (рішення 
від 21 жовтня 2010 року у справі «Жук проти України»).
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права.
Частиною першої статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи. 
Тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.
Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, то підстав для задоволення клопотання 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про проведення судових засідань за участю заявника в режимі відеоконференції немає.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційної скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , 
на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 липня 
2021 року у цивільній справі № 443/398/15-ц за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство закордонних справ України, Жидачівська районна державна адміністрація, Перша Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про проведення судових засідань за участю заявника в режимі відеоконференції відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. В. Сердюк