ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  924/1351/20 (924/620/20) 

Провадження № 10824/2021

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г.,
суддів: Банаська О. О., Погребняка В. Я.,
за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., 

учасники справи:
позивач - Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради,
представник прокуратури - Штін Д.С.,
представник Розсошанської сільської ради в судове засідання не з`явився, 
відповідачі - Колективне підприємство "Агрофірма "Проскурів", Публічне акціонерне товариство "Проскурів", 
представник КП "Агрофірма "Проскурів" - Венгер Д.О. (в режимі відеоконференції),
представник ПАТ "Проскурів" в судове засідання не з`явився,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАТ-Проскурів", 
особа, яка не була залучена до участі у справі - ОСОБА_2,
представник ініціюючого кредитора ОСОБА_1 - Ярош В.Ю. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_2 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021
у складі колегії суддів: Демидюк О.О. (головуюча), Савченка Г.І., Павлюк І.Ю.
у справі за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради
до Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів", Публічного акціонерного товариства "Проскурів"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТ-Проскурів"
про визнання права комунальної власності Розсошанської сільської ради на 31 земельну ділянку загальною площею 159,0194 га з наступними кадастровими номерами: 6825087200:04:017:0299 (площа 10,7105 га); 6825087200:06:004:0852 (площа 4,8422 га); 6825087200:06:004:0901 (площа 1,05 га); 6825087200:06:012:0871 (площа 0,6 га); 6825087200:06:008:0298 (площа 1,7676 га); 6825087200:05:004:0524 (площа 3,2054 га); 6825087200:05:006:0622 (площа 4,6089 га); 6825087200:05:004:0523 (площа 2,5214 га); 6825087200:06:015:1091 (площа 1,1293 га); 6825087200:06:004:0903 (площа 5,0819 га); 6825087200:04:015:1179 (площа 12,7062 га); 6825087200:06:008:0297 (площа 10,3674 га); 6825087200:05:003:0230 (площа 6,7432 га); 6825087200:05:006:0621 (площа 4,9649 га); 6825087200:04:010:0232 (площа 2,216 га); 6825087200:06:012:0837 (площа 4,4346 га); 6825087200:04:015:1175 (площа 3,949 га); 6825087200:06:015:1089 (площа 2,3716 га); 6825087200:06:004:0902 (площа 5,597 га); 6825087200:06:018:0145 (площа 0,6472 га); 6825087200:06:015:1090 (площа 1,2959 га); 6825087200:06:012:0811 (площа 1,9331 га); 6825087200:06:012:0810 (площа 0,6564 га); 6825087200:06:015:1150 (площа 17,4568) га; 6825087200:06:015:1149 (площа 0,075 га); 6825087200:06:004:0853 (площа 4,394 га); 6825087200:05:006:0620 (площа 9,0805 га); 6825087200:04:015:1177 (площа 22,0804 га); 6825087200:06:012:0722 (площа 7,9343 га); 6825087200:04:015:1178 (площа 2,3833 га); 6825087200:04:017:0300 (площа 2,2154 га), що розташовані на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району та визнання недійсними 22 договорів оренди земельних ділянок.

в межах справи № 924/1351/20 
про банкрутство Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів".

На розгляд Суду постало питання щодо законності постанови суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції (про залишення позову без розгляду) та передачу справи для продовження розгляду за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі та яка надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи. 

ВСТАНОВИВ
Обставини справи 
1.          21.05.2020 заступник прокурора Хмельницької області звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради до Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" (далі - КП "Агрофірма "Проскурів"), Публічного акціонерного товариства "Проскурів" (далі - ПАТ "Проскурів") про визнання права комунальної власності на земельні ділянки та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.
2.          22.05.2020 ухвалою Господарського суду Хмельницької області прийнято до розгляду позовну заяву заступника прокурора Хмельницької області та відкрито провадження у справі № 924/620/20.
3.          02.11.2020 ухвалою Господарського суду Хмельницької області задоволено заяви першого заступника керівника прокуратури Хмельницької області про залучення третьої особи від 20.10.2020 та зміну предмету позову від 21.10.2020, залучено до участі у справі № 924/620/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - ТОВ "ПАТ - Проскурів".
Позовні вимоги викладено у такій редакції:
Визнати право комунальної власності Розсошанської сільської ради на земельні ділянки загальною площею 159,0194 га з наступними кадастровими номерами:
- 6825087200:04:017:0299 (площа 10,7105 га);
- 6825087200:06:004:0852 (площа 4,8422 га);
- 6825087200:06:004:0901 (площа 1,05 га);
- 6825087200:06:012:0871 (площа 0,6 га);
- 6825087200:06:008:0298 (площа 1,7676 га);
- 6825087200:05:004:0524 (площа 3,2054 га);
- 6825087200:05:006:0622 (площа 4,6089 га);
- 6825087200:05:004:0523 (площа 2,5214 га);
- 6825087200:06:015:1091 (площа 1,1293 га);
- 6825087200:06:004:0903 (площа 5,0819 га);
- 6825087200:04:015:1179 (площа 12,7062 га);
- 6825087200:06:008:0297 (площа 10,3674 га);
- 6825087200:05:003:0230 (площа 6,7432 га);
- 6825087200:05:006:0621 (площа 4,9649 га);
- 6825087200:04:010:0232 (площа 2,216 га);
- 6825087200:06:012:0837 (площа 4,4346 га);
- 6825087200:04:015:1175 (площа 3,949 га);
- 6825087200:06:015:1089 (площа 2,3716 га);
- 6825087200:06:004:0902 (площа 5,597 га);
- 6825087200:06:018:0145 (площа 0,6472 га);
- 6825087200:06:015:1090 (площа 1,2959 га);
- 6825087200:06:012:0811 (площа 1,9331 га);
- 6825087200:06:012:0810 (площа 0,6564 га);
- 6825087200:06:015:1150 (площа 17,4568 га);
- 6825087200:06:015:1149 (площа 0,075 га);
- 6825087200:06:004:0853 (площа 4,394 га);
- 6825087200:05:006:0620 (площа 9,0805 га);
- 6825087200:04:015:1177 (площа 22,0804 га);
- 6825087200:06:012:0722 (площа 7,9343 га);
- 6825087200:04:015:1178 (площа 2,3833 га);
- 6825087200:04:017:0300 (площа 2,2154 га), 
що розташовані на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району.
4.          17.11.2020 ухвалою Господарського суду Хмельницької області закрито підготовче провадження у справі № 924/1351/20 та призначено її до розгляду на 03.12.2020.
5.          02.12.2020 ухвалою Господарського суду Хмельницької області провадження у справі № 924/620/20 зупинено до вирішення питання про відвід судді Вибодовського О.Д.
6.          03.12.2020 ухвалою Господарського суду Хмельницької області відмовлено у задоволенні заяви відповідача - КП "Агрофірма "Проскурів" від 02.12.2020 про відвід судді Вибодовського О.Д. від розгляду справи № 924/620/20.
7.          20.01.2021 ухвалою Господарського суду Хмельницької області у справі №   924/1351/20 відкрито провадження у справі про банкрутство КП "Агрофірма "Проскурів"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Рудого Андрія Миколайовича.
8.          18.02.2021 Господарським судом Хмельницької області у справі №   924/620/20 постановлено ухвалу про передачу справи № 924/620/20 до Господарського суду Хмельницької області для розгляду в межах справи №   924/1351/20 про банкрутство КП "Агрофірма "Проскурів" відповідно до пункту 8 частини першої статті 20, частини дев`ятої статті 30 Господарського процесуального кодексу України.
9.          15.03.2021 ухвалою Господарського суду Хмельницької області позовну заяву заступника прокурора Хмельницької області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: визначити ціну позову з урахуванням грошової оцінки кожної земельної ділянки (31 земельної ділянки), у випадку необхідності доплатити судовий збір, надати копії договорів оренди земельних ділянок, обґрунтувати порушення прав позивача на момент укладення договорів оренди, розмежувати позовні вимоги щодо кожного з відповідачів, копію позовної заяви з додатками надіслати на адресу КП "Агрофірма "Проскурів" - 29008, м.   Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, докази надіслання надати суду, прокурору обґрунтувати порушення інтересів держави при зверненні із зазначеним позовом в інтересах позивача.
10.          30.03.2021 ухвалою Господарського суду Хмельницької області, зокрема, справу № 924/1351/20 (924/620/20) прийнято до провадження, призначено підготовче засідання на 20.04.2021.
11.          27.04.2021 ухвалою Господарського суду Хмельницької області у справі №   924/1351/20 (924/620/20) позов заступника прокурора Хмельницької області залишено без розгляду.
12.          Ухвала про залишення позову без розгляду мотивована тим, що прокурором не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 15.03.2021 у цій справі, а саме не визначено ціну позову, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість перевірити повноту сплаченого прокуратурою Хмельницької області судового збору та визначити точну суму судового збору, яка підлягає сплаті, а також не надано договорів (засвідчених копій), які є предметом оскарження, а тому позовна заява не відповідає вимогам частини четвертої статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
13.          14.06.2021 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду скасовано ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2021 у справі № 924/1351/20 (924/620/20), а справу направлено до Господарського суду Хмельницької області для продовження розгляду. 
14.          Судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що в цьому випадку суд першої інстанції після прийняття до провадження справи №   924/1351/20 (924/620/20) ухвалою від 30.03.2021, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 177 Господарського процесуального кодексу України, мав можливість витребувати договори оренди земельних ділянок у відповідачів або в органу, що проводив їх державну реєстрацію.
15.          Окрім того, витребувавши договори оренди земельних ділянок, суд першої інстанції також мав можливість перевірити правильність сплаченого судового збору за подання позову, оскільки нормативна грошова оцінка земельних ділянок та визначення їх ринкової вартості є однією з істотних умов договорів оренди землі.
16.          Однак, суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням, викладеним Хмельницькою обласною прокуратурою в листі від 23.03.2021 №   15/2-834-20 про те, що у Хмельницької обласної прокуратури відсутні договори оренди земельних ділянок (прокуратура не має підстав для витребування цих договорів) та відсутні дані щодо ринкової чи нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок.

Касаційний перегляд справи
17.          Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 14.06.2021 у №   924/1351/20 (924/620/20), посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права та неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.05.2021 у справі №   910/5120/20.
18.          30.09.2021 постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі № 924/1351/20 (924/620/20) залишено без змін.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи
19.          27.10.2021 ОСОБА_2 (особою, яка не була залучена до розгляду справи) надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі № 924/1351/20 (924/620/20); зупинити дію постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 924/1351/20 (924/620/20);  скасувати постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 924/1351/20 (924/620/20); скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі № 924/1351/20 (924/620/20).
20.           ОСОБА_2 , який не є учасником цієї справи, вказує, що довідався про вищезазначені судові рішення касаційного та апеляційного господарських судів у одного із депутатів Розсошанської сільської ради 15.10.2021.
21.           ОСОБА_2 стверджує, що предметом позову прокурора та відповідно оспорених договорів є земельна ділянка колективної форми власності, яка належить Агрофірмі "Проскурів" відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 000002, виданого ще до першого розпаювання між її членами Розсошанською сільською радою народних депутатів 20.02.1996 на підставі рішення цієї ради №2 від 29.05.1995, площею 3   411,8 га за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після розпаювання вказаної земельної ділянки у 2000 році, ОСОБА_2 24.01.2015 було оформлено право приватної власності на розпайовану земельну ділянку з числа земель Агрофірми із присвоєнням кадастрового номера 6825087200:06:004:0652 площею 1,6951 га, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером інформаційної довідки 2811359255 від 26.10.2021. Відповідно до додатку №1 до вказаного Державного акту під № 897, він був внесений у перелік громадян-членів КСП.
22.           ОСОБА_2 стверджує, що з огляду на положення статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", будь-яке судове рішення, яке буде прийняте за наслідками розгляду позову прокурора по суті спору, стосуватиметься його, як особи, яка має беззаперечне конституційне право на землю як об`єкт права власності, передбачене статтею 41 Конституції України в частині виправданого очікування на отримання такого права в порядку, визначеному законом.
23.          Скаржник вважає, що у разі задоволення такого позову прокурора, він та інші члени Агрофірми "Проскурів", які приймали участь у розпаюванні землі Агрофірми і яких налічується понад 1 200 чоловік, втратять право на додаткове розпаювання в силу зазначеної вище статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".
24.          При цьому, скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та вказує, що суд не має обов`язку постановляти ухвалу про залишення заяви без руху і надавати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки відповідно до частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України у переліку вимог, недодержання яких є підставою залишення заяви без руху, відсутнє посилання на статтю 173 цього Кодексу. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/7186/19, яка всупереч частині четвертій статті 236 Господарського процесуального кодексу України не була врахована апеляційним господарським судом.
25.          Окрім того, скаржник вважає, що у своєму позові прокурор поєднав вимоги, які за своєю суттю не можуть бути задоволені одночасно, що свідчить про необхідність їх окремого розгляду, чого не враховано апеляційним судом.
26.          Скаржник вказує, що вимоги про визнання права колективної власності на спірні земельні ділянки за своєю правовою природою являються речово-правовими способами захисту, оскільки прокурор обґрунтовує свої позовні вимоги недоговірними відносинами та стверджує, що спірні земельні ділянки вибули з володіння, користування та розпорядження сільської ради як юридично, так і фактично. Натомість вимоги про визнання недійсними договорів оренди за своєю правовою природою є зобов`язально-правовими способами, оскільки виникли на підставі договорів оренди. При цьому, скаржник посилається на правову позицію у пункті 114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 відповідно до якої віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними. Скаржник також посилається на постанови Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі №6-2407цс15 та від 18.01.2017 у справі №6-2723цс16. 
27.          Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що оскільки прокурор порушив правила об`єднання позовних вимог, фактично не міг усунути недоліки позовної заяви, адже встановлення та усунення недоліків у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог Господарського процесуального кодексу України не передбачено, то позовна заява прокурора була обґрунтовано залишена без розгляду місцевим господарським судом.
28.          При цьому, ОСОБА_2 стверджує із посиланням на  частину першу, четверту, п`яту статті 305 Господарського процесуального кодексу України та ухвалу Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 910/6924/18, що  доводи цієї касаційної скарги зводяться до мотивів неправильного застосування судом апеляційної інстанції пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, які не розглядалися під час попереднього касаційного розгляду справи за касаційною скаргою ініціюючого кредитора у справі про банкрутство - ОСОБА_1.

Б. Розгляд клопотань, що надійшли до Верховного Суду
29.          22.12.2021 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, стверджуючи про необхідність тлумачення положень частини третьої статті 305 Господарського процесуального кодексу України щодо скасування раніше прийнятої постанови суду касаційної інстанції; нечіткість та невизначеність законодавчого регулювання питань, що стосуються порядку розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи, а також умов за наявності яких підлягають скасуванню раніше прийняті касаційним судом постанови; відсутність правового підходу щодо визначення складу суду для розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи, з урахуванням принципу справедливості та наявності суперечностей між підзаконним нормативним актом та рішенням органу місцевого самоврядування. Заявник вказує, що в період з введення в процесуальні кодекси інституту розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи по даний час наявна велика кількість таких справ, а господарська юрисдикція найбільшу кількість запитів на реалізацію цього інституту. При цьому, не зважаючи на це, відсутня судова практика Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 305 Господарського процесуального кодексу України. 
30.          Також, заявник вважає, що справу за повторною касаційною скаргою ОСОБА_2 передано тому ж складу судової колегії всупереч вимог пункту 21 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції Рішення Ради суддів України № 17 від 02.03.2018. На думку заявника рішення Зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.04.2021 № 4 суперечить вимогам зазначеного положення, що є підставою для його оскарження у відповідному спеціалізованому суді. 
31.          Верховний Суд відзначає, що частина п`ята статті 302 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
32.          За змістом наведеної норми права, для передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду необхідна наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників. 
33.          Тобто, по-перше, правова проблема має існувати не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; мають існувати обставини, з яких вбачається, що відсутня стала судова практика у відповідних питаннях, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; по-друге, вирішення виключної правової проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. 
34.          З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою Верховного Суду потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.
35.          При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.
36.          Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відповідно до положень частини п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права. При цьому наявність виключної правової проблеми надає касаційному суду право та, відповідно, не покладає на нього обов`язку передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
37.          Оцінивши подане клопотання ОСОБА_1 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що таке не містить належного обґрунтування того, що справа містить виключну правову проблему за кількісним та якісним критерієм, а сама по собі наявність на розгляді у суду касаційної інстанції касаційних скарг, що надійшли після закінчення касаційного перегляду справи за касаційною скаргою іншої особи не свідчить про наявність виключної правової проблеми та необхідності формування правового висновку з цього питання. 
38.          Твердження заявника про відсутність правового підходу щодо визначення складу суду для розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи, наведені в клопотанні ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, зводяться до незгоди заявника із порядком визначення складу суду та є аналогічними доводам ОСОБА_2 , викладеним у заяві про відвід судової колегії у цій справі.  Водночас, питання щодо заявленого відводу колегії суддів у цій справі вже було вирішено ухвалою Верховного Суду від 01.12.2021, а наведені заявником доводи не дають підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
39.          Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.  

В. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
40.          23.12.2021 до Верховного Суду від Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому прокурор просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , оскільки оскаржуваним ним судовим рішенням питання про його права, інтереси та обов`язки не вирішувалося. 

Г. Касаційне провадження
41.          08.11.2021 згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.
42.          26.11.2021 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід від розгляду справи №   924/1351/20 (924/620/20) колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Пєскова В.Г. - головуючого (судді-доповідача), Банаська О.О., Погребняка В.Я.
43.          29.11.2021 ухвалою Верховного Суду заяву ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Пєскова В.Г. - головуючого (судді-доповідача), Банаська О.О., Погребняка В.Я. від розгляду справи № 924/1351/20 (924/620/20) визнано необґрунтованою. Справу № 924/1351/20 (924/620/20) за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Пєскова В.Г. - головуючого (судді-доповідача), Банаська О.О., Погребняка В.Я.
44.          30.11.2021 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Пєскова В.Г. - головуючого (судді-доповідача), Банаська О.О., Погребняка В.Я. від розгляду справи №   924/1351/20 (924/620/20) передано судді Касаційного господарського суду Картере В.І.
45.          01.12.2021 ухвалою Верховного Суду відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Пєсков В.Г. - головуючий, Банасько   О.О., Погребняк В.Я. від розгляду справи № 924/1351/20 (924/620/20).
46.          07.12.2021 ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі № 924/1351/20 (924/620/20) за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 924/1351/20 (924/620/20). Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться  23.12.2021. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 до 22.12.2021.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
47.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
48.          Відповідно до частини першої статті 305 Господарського процесуального кодексу України якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.
49.          Оцінивши доводи касаційної скарги ОСОБА_2 , що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи ( ОСОБА_1 ) на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021, колегія суддів Верховного Суду дійшла таких висновків. 
50.          Так, на розгляд Верховного Суду постало питання законності постанови суду апеляційної інстанції про скасування ухвали місцевого господарського суду (про залишення позову прокурора без розгляду) та передачу цієї справи позовного провадження у межах справи №924/1351/20 про банкрутство КП "Агрофірма "Проскурів" для продовження розгляду до суду першої інстанції, що розглядається за касаційною скаргою учасника колективного підприємства - ОСОБА_2 
51.          При цьому предметом позову прокурора у цій справі є питання дійсності договорів оренди земельних ділянок, укладених боржником у справі про банкрутство з третьою особою та визнання права комунальної власності сільської ради на земельні ділянки.  
52.          У даному випадку, Верховний Суд вважає за необхідне прийняти постанову з метою висловитися по суті щодо права засновника (учасника) саме колективного підприємства на оскарження судових рішень у позовному провадженні, що розглядається у межах справи про банкрутство боржника.
53.          З касаційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що скаржник є членом колективного підприємства відповідача у цій справі - КП "Агрофірма "Проскурів". 
54.          З відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо КП "Агрофірма "Проскурів" (код 03788891) вбачається, що у розділі "засновники" зазначено - засновники колективного підприємства, розмір частки засновника (учасника): 1 539 735,65 грн.
55.          За таких обставин суд касаційної інстанції вимушений покладатися на надані до касаційної скарги докази членства скаржника у колективному підприємстві та відсутність заперечень щодо цього від інших учасників провадження.
56.          Отже, вирішуючи питання наявності права на касаційне оскарження учасника колективного підприємства у цій справі суд виходить з наступного.
57.          Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (частина перша статті 93 Господарського кодексу України).
58.          За загальним правилом учасник товариства (іншого корпоративного утворення) не має права втручатися у оперативну діяльність товариства, оскаржувати його правочини. Зокрема у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.1.02020 у справі №   910/12787/17 наведено правову позицію, відповідно до якої: "реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин." 
59.          У цій справі відносно відповідача - КП "Агрофірма "Проскурів" ухвалою місцевого господарського суду від 20.01.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство.
60.          Суд відзначає, що частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". (ч. 5 ст. 41 ГПК України).
61.          Колегією суддів враховується, що з 21.10.2019 введено в дію Кодексу України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
62.          При цьому, положення статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначає в якості окремого, самостійного учасника справи про банкрутство  уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника. 
63.          Таким чином законодавцем встановлено співвідношення між корпоративною складовою боржника та сутністю банкрутства. Водночас, для цілей участі юридичної особи у процедурах визначених Кодексом України з процедур банкрутства організаційно-правова форма юридичної особи боржника не має значення. 
64.          Верховний Суд звертає увагу, що уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника має право на оскарження судових рішень, постановлених у справі про банкрутство та у справах, які розглядалися в межах справи про банкрутство, незалежно від того, чи постановлені відповідні судові рішення до чи після призначення такої особи уповноваженою особою, однак за наявності доведення відповідного правового зв`язку між оскаржуваними судовими рішеннями та порушенням інтересів такої особи. Для реалізації відповідного права суд зобов`язаний повідомити уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про судові засідання у справі про банкрутство, а також про судові засідання у справах, які розглядаються у межах справах про банкрутство. Такий обов`язок існує лише щодо уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника, яка належним чином легітимована, тобто виникає з моменту постановлення ухвали суду про визнання такої уповноваженої особи учасником справи про банкрутство (пункт 172 постанови Верховного Суду у складі у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14).
65.          Водночас, у цій справі була відсутня легітимізація відповідним судовим рішенням ОСОБА_2 як уповноваженої особи засновників (учасників) боржника у межах справи про банкрутство КП "Агрофірма "Проскурів", що в свою чергу, виключає можливість задоволення касаційної скарги.
66.          Щодо права оскарження судових рішень особами, які не брали участі у справі, але вважають, що судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків, Верховний Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 15.05.2020 у справі №   904/897/19, відповідно до якої за приписами процесуального законодавства, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. 
67.          Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
68.          Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної (касаційної) скарги.
69.          Особа повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.
70.          Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.
71.          Положення статті 287 Господарського процесуального кодексу України дають право на касаційне оскарження судового рішення особі, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у випадку коли таке судове рішення було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції (ч. 4 ст. 287 ГПК України).
72.          При цьому, щодо стадії, на якій підлягає з`ясуванню питання чи вирішено оскаржуваним судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, Суд звертається до правової позиції у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, в яких Верховний Суд дійшов висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 Господарського процесуального кодексу України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги. 
73.          Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України.
74.          Таких висновків Верховний Суд дійшов у контексті розгляду апеляційної скарги особи, яка не брала участь у справі та, з урахуванням аналогічного правового регулювання положень пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України та пункту 3 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за доцільне врахувати наведену правову позицію щодо стадії розгляду питання щодо прав та обов`язків скаржника, який не брав участі у справі, а саме   - після відкриття касаційного провадження. 
75.          Водночас, колегія суддів касаційної інстанції також дійшла висновку про відсутність відходу від правової позиції, викладеної у зазначених постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі №   62/112 та від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16 щодо необхідності закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , оскільки наведені постанови приймалися у межах позовного провадження без врахування специфіки у провадженнях у справах про банкрутство. При цьому, у наведених правовідносинах щодо оскарження учасником колективного підприємства судового рішення у справі про банкрутство з урахуванням специфіки організаційно - правової форми боржника як колективного підприємства відсутній висновок Верховного Суду. 
76.          Верховний Суд також звертає увагу, що доводи скаржника із посиланням на статтю 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" про те, що будь-яке судове рішення яке буде прийняте за наслідками розгляду прокурорського позову по суті спору, стосуватиметься його прав та інтересів Суд відхиляє, оскільки такі не доводять правового звязку між скаржником та оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції, прийнятої за наслідком апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду у даній справі.
77.          З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник не є учасником цієї справи та ним не доведено, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у цій справі було розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є ОСОБА_2 та вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 , у зв`язку з чим Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги. 
78.          З огляду на відсутність у ОСОБА_2 права на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 Верховний Суд не бере до уваги доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України та неврахування правового висновку Верховного Суду у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19, а також про порушення прокурором правил об`єднання позовних вимог. 
79.          Верховний Суд звертає особливу увагу, що принцип юридичної визначеності (res judicata) є одним із фундаментальних аспектів верховенства права. Не може бути поставлено під сумнів остаточне рішення Верховного Суду лише через намагання особи домогтися "перегляду заради перегляду", а право на доступ до суду не може використовуватись як механізм зловживання та мати необмежений та абсолютний характер. 
80.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
81.          У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
82.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат
83.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 305, пунктом 1 частини першої статті 308,  статтею 309,    315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи №   924/1351/20   (924/620/20) на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
2.          Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
3.          Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі  №   924/1351/20   (924/620/20) залишити без змін. 
4.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Пєсков

Судді                                                                                                    О. Банасько 
                                                                                          
                                                                                                    В. Погребняк