Справа № 461/6506/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 33/811/1741/21                                Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        05 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабій І.М., та представника Львівської митниці Черепащука І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Хоми Т.Б. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 05 жовтня 2021 року, 
встановив:
цією постановою, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил від 11.07.2021 року № 1263/209000/21 повернуто  ОСОБА_1  для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.
Згідно постанови, 07.07.2021 року близько 14 год. 28 хв в зону митного контролю митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки «VW LT-35» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 , який переміщував згідно поданої митної декларації наступний вантаж: вживані штамповані частини кузова до автомобіля «Mazda», 1998 року, вагою 200 кг; вживані елементи підвіски до автомобіля «Mazda», 1998 року, в асортименті вагою 240 кг; вживаний радіатор охолодження до автомобіля «Mazda», 1998 року, вагою 24 кг; вживаний бампер до автомобіля «Mazda», 1998 року, вагою 6 кг; вживана балка передня до автомобіля «Mazda», 1998 року, вагою 139 кг;
Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації під час проведення митного огляду у вантажному відсіку транспортного засобу виявлено наступний вантаж: вживані двері до автомобіля «Mazda» (без скла), вагою 13 кг; вживані двері до автомобіля «Mazda» (без скла), вагою 18 кг; вживана передня балка з навісним обладнанням до автомобіля «Mazda», вагою 91 кг; вживаний радіатор з навісним обладнанням до автомобіля «Mazda», вагою 30 кг; вживаний передній бампер до автомобіля «Mazda», 1998 року, вагою 4 кг; вживана задня балка з навісним обладнанням до автомобіля «Mazda», вагою 82 кг; вживана задня балка з навісним обладнанням до автомобіля «Mazda», вагою 82 кг; вживаний капот до автомобіля «Mazda», вагою 18 кг; вживані двері до автомобіля «Mazda» (зі склом) вагою 22 кг; вживані двері до автомобіля «Mazda» (зі склом), вагою 22 кг.
Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковано за ст.472 МК України, як переміщення через митний кордон України вищевказаного товару шляхом недекларування, тобто, незаявлення за встановленою формою точних відомостей про нього, а саме про його наявність та кількість.
Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці Хома Т.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста відсотків вартості предметів правопорушення у дохід держави, конфіскувати в дохід держави предмети вилучені протоколом про порушення митних правил № 1263/209000/21 від 07.07.2021, стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати у справі про порушення митних правил.
Вважає висновок Галицького районного суду м. Львова помилковим та необґрунтованим, а саму постанову необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною, зважаючи на наступне.
У своєму рішенні щодо закриття провадження у даній справі суд посилається на те, що ОСОБА_1 провів повне, точне та достовірне декларування переміщуваних речей, що на думку митниці є безпідставним.
Зазначає, що МК України, передбачено що громадяни можуть не декларувати переміщувані ними товари, якщо такі не перевищують встановлені норми та обмеження, переміщуючись смугою руху «зелений коридор».
У разі переміщення смугою руху «червоний коридор» товари переміщувані громадянами підлягають декларуванню.
В законодавстві чітко прописаний обов`язок щодо вчинення або утримання від вчинення певних дій особою, а також правомірність її поведінки під час переміщення через митний кордон України, а саме - обов`язок особи задекларувати товари, що переміщуються нею через митний кордон України.
Судом на думку митниці безпідставно взято до уваги те, що декларуючи товар вживані штамповані частини кузова до автомобіля «Mazda», 1998 р.в., вагою - 200 кг; вживані елементи підвіски до автомобіля «Mazda», 1998 р.в. в асортименті, вагою - 240 кг; вживаний радіатор охолодження до автомобіля «Mazda», 1998 р.в., вагою - 24 кг; вживаний бампер до автомобіля «Mazda», 1998 р.в., вагою - 6 кг; вживана балка передня до автомобіля «Mazda», 1998 р.в., вагою - 139 кг. що незадекларовані товари є складовими задекларованих частин автомобіля та не виділялись в окремі складові гр. ОСОБА_1 , що відповідає ст. 257 Митного кодексу України.
Однак, статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Таким чином, судом безпідставно надано перевагу одному доказу над іншим.
На думку митниці, винесена судом постанова необґрунтована та не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.
Вважає, що для правильного та законного вирішення даної справи мають значення норми матеріального та процесуального права, якими повинен був керуватися Галицький районний суд під час прийняття рішення у справі. Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухваленого судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оціненими судом належним чином, а також рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Заслухавши пояснення представника митниці Черепащука І.В. на підтримку апеляційної скарги та виступ захисника Бабій І.М. про її безпідставність та залишення постанови без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами. 
Своє рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суддя мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, зокрема умислу на вчинення правопорушення, оскільки останній належним чином задекларував товар який переміщував через митний кордон України, тобто вказав складові частини автомобіля без їх детального опису, що в свою чергу митним органом було розцінено як недекларування.
Вказані обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу не заявляти за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, про що порушується питання в апеляційній скарзі. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки не видається за можливе довести умисел на вчинення вказаного правопорушення в даному випадку.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права, однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, тому доводи апеляційної скарги про необ`єктивність, невмотивованість та незаконність прийнятого рішення є необґрунтованими. 
З огляду на наведене, постанова судді першої інстанції є вмотивованою, а підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі представника Львівської митниці апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Хоми Тараса Богдановича - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 05 жовтня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Л.Я. Гончарук