ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/130/22 Справа № 703/2585/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Ігнатенко Т. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Осадчого В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Осадчого В.А. на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 05 серпня 2021 року близько 15 год. 25 хв. по вул.Б.Вишневецького в с.Костянтинівка Черкаського району Черкаської області керував автомобілем «BMW 530D», д.н.з. НОМЕР_2 (Республіка Болгарія), з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремор рук, підвищена активність, зіниці очей не реагують на світло), від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Осадчий В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року та закрити провадження у справі. 
В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував всі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, в зв`язку з цим судом були зроблені висновки, що не відповідають обставинам справи та прийняте незаконне і необґрунтоване рішення.
Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного і наркотичного сп`яніння проводився працівниками поліції з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015, так при проведенні огляду працівником поліції не було запрошено двох свідків, акт огляду, який повинен долучатися до протоколу не складався і в матеріалах справи відсутній, в протоколі не вказано за допомогою яких технічних засобів проводився огляд ОСОБА_1 на предмет його алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Таким чином, відомості про наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння є недійсними та такими, що не підтвердженні передбаченими законом доказами, а тому у ОСОБА_1 відсутній обов`язок та право проходження огляду в лікарській установі. 
Також вважає, що направлення від 5.08.2021 на проходження огляду було виписане з порушенням вимог п.п.7 п.І вищевказаної Інструкції, оскільки транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено в с.Костянтинівка Смілянського району, тоді як відповідно до Наказу № 598 від 04.06.2019 Черкаської ОДА найближчими до місця зупинки закладами охорони здоров`я є Смілянська міська лікарня та Смілянська міська поліклініка. 
Зазначає, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а описані дії - «керування авто з ознаками наркотичного сп`яніння» не містить посилання на обов`язкові ознаки складу правопорушення і не дають підстав для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, як і проведення огляду на стан сп`яніння. 
Вказує, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 права та відмітки про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП в протоколі немає. Окрім того, працівник поліції відмовився надавати ОСОБА_1 можливість зв`язатися в телефонному режимі з адвокатом. 
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки  ОСОБА_1  та його захисника Осадчого В.А. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 249839 від 05.08.2021, згідно якого, ОСОБА_1 05 серпня 2021 року близько 15 год. 25 хв. по вул.Б.Вишневецького в с.Костянтинівка Черкаського району Черкаської області керував автомобілем «BMW 530D», д.н.з. НОМЕР_2 (Республіка Болгарія), з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремор рук, підвищена активність, зіниці очей не реагують на світло) та який від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.08.2021, згідно якого, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: тремор рук, зіниці очей не реагують на світло та який відмовився від огляду у закладі охорони здоров`я; 
- пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.08.2021, згідно яких, 05.08.2022 в їх присутності, в с.Костянтинівка, вул.Б.Вишневецького, водій автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_2 (Республіка Болгарія) відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
В апеляційній скарзі захисник Осадчий В.А. посилався на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного і наркотичного сп`яніння проводився працівниками поліції з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015, так при проведенні огляду працівником поліції не було запрошено двох свідків, акт огляду, який повинен долучатися до протоколу не складався і в матеріалах справи відсутній, в протоколі не вказано за допомогою яких технічних засобів проводився огляд ОСОБА_1 на предмет його алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Таким чином, відомості про наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння є недійсними та такими, що не підтвердженні передбаченими законом доказами, а тому у ОСОБА_1 відсутній обов`язок та право проходження огляду в лікарській установі. 
Вважаю зазначені доводи неприйнятними, так як частина їх ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону, оскільки акт огляду долучається до матеріалів справи в разі проведення медичного огляду на стан сп`яніння, тоді як ОСОБА_1 , в даному випадку, відмовився від його проведення. При цьому у протоколі не було зазначено за допомогою яких технічних засобів проводився огляд ОСОБА_1 на предмет його алкогольного чи наркотичного сп`яніння, оскільки від огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.
Тоді як доводи щодо відсутності свідків спростовуються матеріалами справи, в яких наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.08.2021.
Також спростовуються матеріалами справи доводи апелянта про те, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а описані дії - «керування авто з ознаками наркотичного сп`яніння» не містить посилання на обов`язкові ознаки складу правопорушення, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 249839 від 05.08.2021 в якому зазначено ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 . 
Крім того, в графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що керував автомобілем та відмовився від проходження медичного огляду на встановлення вживання наркотичних речовин. При цьому, протокол підписаний безпосередньо ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 не подавав зауважень щодо змісту протоколу. 
З врахуванням чого, неприйнятними є доводи апелянта про те, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП.
Тоді як доводи сторони захисту про те, що працівник поліції відмовився надавати ОСОБА_1 можливість зв`язатися в телефонному режимі з адвокатом не підтвердженні належними та допустимими доказами. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Осадчий В.А. також посилається на те, що направлення від 5.08.2021 на проходження огляду було виписане з порушенням вимог п.п.7 п.І вищевказаної Інструкції, оскільки транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено в с.Костянтинівка Смілянського району, тоді як відповідно до Наказу № 598 від 04.06.2019 Черкаської ОДА найближчими до місця зупинки закладами охорони здоров`я є Смілянська міська лікарня та Смілянська міська поліклініка. 
Вважаю зазначені доводи апелянта неспроможними, оскільки вони не є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення, тоді як всі наявні у матеріалах справи докази підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і наявний у матеріалах даної справи відеозапис із портативного відеореєстратора поліцейського, досліджений судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги. 
Дослідивши усі докази у справі і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, в зв`язку із чим доводи сторони захисту про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував всі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, в зв`язку з цим судом були зроблені висновки, що не відповідають обставинам справи та прийняте незаконне і необґрунтоване рішення. не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. 
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Осадчого В.А., - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба