ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 лютого 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 734/1098/20
Головуючий у першій інстанції - Булига Н. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/82/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді  Харечко Л.К.,
суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
секретар - Поклад Д.В., 
сторони справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідачі - Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, Управління служби безпеки України в Чернігівській області, Чернігівська обласна прокуратура, Державна казначейська служба України, 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року, повний текст якого складений 29 жовтня 2021 року у м. Бобровиця, Чернігівської області,
  
                                           У С Т А Н О В И В :
      У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Управління служби безпеки України в Чернігівській області, Чернігівської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими чи службовими особами органу державної влади, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування, в якому просив стягнути з Державного бюджету України 240000 грн моральної шкоди шляхом списання в безспірному порядку на його користь з єдиного казначейського рахунку  Державного бюджету України.                      
В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 28.11.2015 Козелецьким ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було внесено відомості до ЄРДР за №12015270130000837 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України; 04.01.2016 було внесено відомості до ЄРДР за №12016270130000008 за ч.3 ст.185 КК України; 08.11.2017 Козелецьким ВП було внесено відомості до ЄРДР за №12017270130000807 за ч.1 ст.125 КК України; 01.11.2018 Ніжинською місцевою прокуратурою було внесено відомості до ЄРДР за №42018271180000257 за ч.1 ст.367 КК України; 01.11.2018 Ніжинською місцевою прокуратурою було внесено відомості до ЄРДР за №42018271180000258 за  ч.1 ст.367 КК України; 25.04.2018 Козелецьким ВП було внесено відомості до ЄРДР за №42018271180000117  за ч.1 ст.384 КК України; 10.06.2020 заступником керівника Ніжинської місцевої прокуратури було внесено відомості до ЄРДР за №4202027118000087  за ч.1 ст.384 КК України та внесено відомості до ЄРДР за №4202027118000088  за ч.1 ст.384 КК України; 27.02.2018 Козелецьким ВП було внесено відомості до ЄРДР за №42018271180000053  за ч.1 ст.384 КК України. За результатами внесення вищевказаних відомостей були розпочаті досудові розслідування.
Під час досудового розслідування зазначених кримінальних проваджень позивачу, як потерпілому, з січня 2016 року по квітень 2020 року чинилися перешкоди у реалізації його прав, передбачених нормами КПК України, досудове розслідування триває дуже довгий проміжок часу, є неефективним та безрезультатним, що в свою чергу порушує права позивача, оскільки стороною обвинувачення не зібрано жодних доказів, які б дали можливість встановити істину у кримінальних провадженнях та забезпечити належний захист позивача як потерпілої особи. З метою сприяння досудовому розслідуванню ОСОБА_1 подавав численні клопотання до органів поліції та прокуратури про виконання слідчих дій, однак вони нехтувалися їх посадовими особами через несумлінне виконання обов`язків.  Позивачем неодноразово подавались скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальних провадженнях, та були задоволені ухвалами слідчих суддів. ОСОБА_1 посилається на те, що станом на день подання позову досудове розслідування за вищевказаними кримінальними провадженнями, за виключенням провадження №12017270130000807, обвинувальний акт у якому на початку 2019 року направлено до суду, в порушення ст.219 КПК України не завершено, про прийняті законні та обґрунтовані рішення його не повідомлено. 
На думку позивача, така тривала бездіяльність органів досудового розслідування є незаконною, такою, що завдає йому значної моральної шкоди, яка виражається у сильних душевних стражданнях, оскільки держава в особі органів досудового розслідування не може захистити його порушені права, що є підставою для застосування положень ст. 1174 ЦК України та відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди у визначеному ним розмірі. 
Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 186000 грн, шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити безспірне списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі Чернігівська обласна прокуратура просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам статті 263 ЦПК України, неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до необґрунтованого стягнення коштів з Державного бюджету.
За доводами апеляційної скарги, висновки суду щодо спричинення діями органів досудового розслідування позивачу моральної шкоди є необґрунтованими та безпідставними. Судові рішення щодо скасування постанов слідчих про закриття кримінального провадження, про проведення процесуальних слідчих дій постановлені у ході здійснення судового контролю за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні відповідно до положень кримінального процесуального законодавства і вказаними рішеннями дії чи бездіяльність відповідачів неправомірними не визнавались. Задовольняючи позов, суд дійшов неправильного висновку про доведеність позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідачів. Судом не враховано правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 20.01.2021 у справі № 686/27885/19, відповідно до якої наявність певних недоліків у діяльності відповідачів не може бути підставою для безумовного стягнення моральної шкоди. 
Посилаючись на правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах № 638/9752/15, 638/9055/15, 638/14260/16, 638/12193/16, 646/5224/17, 640/3837/17, 641/2328/17, 686/24223/17, 336/5519/18, 638/8636/17-ц, апелянт стверджує, що реалізація позивачем права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора та задоволення таких скарг слідчим суддею само по собі не свідчить про незаконність прийняття рішень, які обмежують права та свободи позивача, а зводяться до реалізації права на здійснення функції контролю в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування. Водночас, скасування судом процесуальних рішень у кримінальному провадженні за скаргою позивача вже є достатньою сатисфакцією. 
Апелянт звертає увагу, що надмірна тривалість досудового розслідування не є по суті бездіяльністю відповідного органу, а лише свідчить про незгоду позивача із строками досудового розслідування. Вказує, що позивач не надав жодного розрахунку моральної шкоди, не вказав, якими саме діями і ким саме йому її завдано. Безпідставне стягнення коштів з Державного бюджету України є неприпустимим. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 проти доводів скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими. Доводи відзиву зводяться до мотивів позовної заяви. Позивач вказує, що позовні вимоги ним повністю доведені належними та допустимими доказами, бездіяльність відповідачів, зокрема апелянта, неодноразово була доведена позивачем у суді, а наявний в матеріалах справи висновок психологічної експертизи підтверджує психотравмуючий вплив дій та бездіяльності відповідачів на позивача, наявність причинного зв`язку між ними і завданою моральною шкодою та її розмір. ОСОБА_1 також звертає увагу, що експертизою підтверджено прямий причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідачів та вимушеним припиненням позивачем у 2021 році підприємницької діяльності, яка була його засобом для існування, що у свою чергу стало додатковим негативним чинником психотравмуючої дії.
Позивач також вказує, що після ухвалення судом рішення по справі виникли нові стресові обставини внаслідок поведінки відповідачів, заподіяння ними моральної шкоди позивачу продовжується, що підтверджується доданими до відзиву письмовими доказами, крім того, ним у 2020 році  були понесені судові витрати в розмірі понад 30000 грн, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить за результатом апеляційного перегляду справи доповнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції пунктом про відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь судових витрат на проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 30072 грн.
Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались. 
Вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року вимогам ст.263 ЦПК України відповідає.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом,  що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на тривале (протягом 2016 - 2020 років) проведення досудового розслідування за кримінальними провадженнями, де він є потерпілим, допущення слідчими та прокурорами безпідставного затягування його строків, недбалої бездіяльності та інших порушень, що є підставою для відшкодування державою завданої йому моральної шкоди, у відповідності до вимог ч.1 ст. 23, ст.1174 ЦК України.
Згідно з ч.ч. 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, з матеріалів справи вбачається, що Козелецьким ВП Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12015270130000837, відомості про яке внесено до ЄРДР 28.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в якому ОСОБА_1 визнано потерпілим. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось слідчим Гламазда В.М., прокурори Великохатня С.М., Крупина Л.Г. (т.1 а.с.34-35).
Козелецьким ВП Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12016270130000008, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в якому ОСОБА_1 визнано потерпілим. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось слідчим Сікачовим О.Ю. (т.1 а.с.36).
Під час проведення досудового розслідування кримінальних проваджень ОСОБА_1 як потерпілий заявляв клопотання про проведення слідчих дій, які було проігноровано слідчим. Листом прокурора Великохатньої С.М від 16.08.2016, ОСОБА_1 повідомлено, що слідчим не вжито всіх передбачених кримінальним процесуальним законодавством заходів для повного всебічного та неупередженого розслідування та надано слідчому повторні письмові вказівки (т.1 а.с.56-57).
Посилаючись на систематичне невиконання слідчими та прокурорами своїх процесуальних обов`язків при здійсненні досудового розслідування кримінальних проваджень, невиконання вказівок керівництва у встановлений строк позивач був вимушений звернутись зі скаргами на бездіяльність посадових осіб до слідчого судді.
Зокрема, з ухвал слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області вбачається, що позивачем неодноразово оскаржувалася бездіяльність слідчих у кримінальних провадженнях №12015270130000837 та №12016270130000008. Ухвалами від 29.07.2016 було зобов`язано слідчого розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_1 (т.1 а.с.58-59).
29.01.2019 здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень №12015270130000837 та №12016270130000008 було доручено СВ  Ніжинського ВП ГУНП( т.1 а.с.111-112).
Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.12.2020 задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано слідчого Ніжинського ВП розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №12016270130000008 від 04.01.2016 (т.3 а.с.76).
Також Козелецьким ВП Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 12017270130000807, відомості про яке внесено до ЄРДР08.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якому ОСОБА_1 визнано потерпілим. В подальшому здійснення досудового розслідування було доручено СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області (т.1 а.с.122-123).
Ухвалами слідчого судді від 26.02.2018, постановленими за результатами розгляду скарг потерпілого ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 12017270130000807, було визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області при розгляді клопотання потерпілого (т.1 а.с.114-115). 
Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 16.08.2018, зобов`язано слідчого Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_1 (т.1 а.с.133). 
Ухвалою слідчого судді від 18.01.2019 зобов`язано керівника Ніжинської місцевої прокуратури розглянути скарги ОСОБА_1 у кримінальних провадженнях №12015270130000837 та №12016270130000008 (т.1 а.с.154-155).
Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 16.11.2020 частково задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано уповноважену особу Чернігівської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушенні від 02.11.2020 (т.3 а.с.79).
Ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду від 11.04.2018, було задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову слідчого СВ Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 42018271180000053 від 27.02.2018 (т.1 а.с.118).
За змістом листа Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області від 10.05.2018 за недотримання розумних строків при здійсненні досудового розслідування кримінальних проваджень №12015270130000837, №12016270130000008, №12017270130000807, № 42018271180000053 слідчих у провадженнях притягнуто до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с.121).
Відповідно до висновків службового розслідування від 31.05.2019 за фактом неналежного здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень №12015270130000837 та №12016270130000008, встановлено неналежне виконання посадових обов`язків, що виразилося у порушенні положень ст..2 КПК України в частині незабезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних проваджень у розумні строки (т.1 а.с.177-184).
Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 04.02.2020, було задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано незаконними дії керівника та слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області та зобов`язано їх розглянути клопотання ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №12016270130000008 (т.1 а.с.214).
Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 05.02.2020, було задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано бездіяльність Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області та зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №12015270130000837 (т.1 а.с.216).
Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 27.02.2020, задоволено чергову скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано керівника Ніжинської місцевої прокуратури розглянути клопотання ОСОБА_1 у кримінальних провадженнях №12016270130000008 та №12015270130000837 (т.1 а.с.218).
Ніжинською місцевою прокуратурою Чернігівської області керівництву ГУНП в Чернігівській області надсилалися листи про усунення порушень вимог кримінального процесуального законодавства при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №12017270130000807 та притягнення слідчих до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується листами прокуратури Чернігівської області від 24.09.2018 та 24.10.2018 (т.1 а.с.135-136). 
За змістом листа прокуратури Чернігівської області від 11.05.2019, прокуратурою було розглянуто скаргу ОСОБА_1 та встановлено, що досудове розслідування у кримінальних провадженнях здійснювалося з порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень у розумні строки (т.1 а.с.165).
У відповідь на звернення ОСОБА_1 Ніжинська місцева прокуратура Чернігівської області листом від 17.02.2020 повідомила, що керівництву ГУНП в Чернігівській області направлено вимогу про усунення порушень вимог кримінального процесуального законодавства при здійсненні досудового розслідування у кримінальних провадженнях №12016270130000008 та №12015270130000837 та притягнення винних службових осіб до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с.219-220). 
На виконання ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 01.11.2018 про зобов`язання керівника Ніжинської місцевої прокуратури організувати внесення відомостей до ЄРДР за заявами ОСОБА_1 , 01.11.2018 Ніжинською місцевою прокуратурою Чернігівської області до ЄРДР внесено відомості за №42018271180000257 та №42018271180000258 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367 КК України за фактом службової недбалості прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури Великохатньої С.М. під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12015270130000837 та прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури Крупини Л.Г. під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12016270130000008 та розпочато досудове розслідування (т.1 а.с.137-138). 
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 06.12.2018, зобов`язано слідчого в ОВС СВ УСБУ в Чернігівській області розглянути клопотання ОСОБА_1 у кримінальних провадженнях №42018271180000257 та №42018271180000258. Ухвалою цього ж суду від 26.02.2019 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Чернігівській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №42018271180000257. Ухвалою від 28.03.2019 скасовано постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №42018271180000257, а ухвалою від 04.07.2019 скасовано постанову слідчого в частині відмови провести допит свідка у кримінальному провадженні №42018271180000257 (т.1 а.с. 145, 156,160-161,185). 
Ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 27.05.2019 зобов`язано керівника Ніжинської місцевої прокуратури організувати внесення відомостей до ЄРДР за заявами ОСОБА_1 про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.384 КК України за надання слідчому під час допиту неправдивих свідчень в межах кримінальних проваджень №42018271180000257 та №42018271180000258, які було виконано (т.1 а.с.167-168, 171-172).
Ухвалами слідчого судді Козелецького районного суду від 12.11.2018 зобов`язано уповноважену особу Козелецького ВП внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_1 про кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст.187 та ч. 1 ст.367 КК України (т.1 а.с.142-144).
Крім того, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до прокурора Чернігівської області зі скаргами, зокрема 26.12.2018 на недотримання строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях №12015270130000837, №12016270130000008, на бездіяльність співробітників Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури при здійсненні досудового розслідування кримінальних проваджень №42018271180000257 та №42018271180000258 (т.1 а.с.147-149).
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 28.05.2019 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Чернігівській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №42018271180000258 (т.1 а.с.162). Також ухвалою від 30.07.2019 повторно задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Чернігівській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №42018271180000258 (т.1 а.с.196).
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.05.2019 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Чернігівській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №42018271180000257 (т.1 а.с.173-174). 
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 28.08.2019 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Чернігівській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №42018271180000257 (т.1 а.с.198-199).
13.11.2018 Ніжинською місцевою прокуратурою Чернігівської області до ЄРДР внесено відомості за №42018271180000268 та №42018271180000269 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367 КК України відносно слідчих Козелецького відділу поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та розпочато досудове розслідування (т.1 а.с.139-140). 
25.04.2018 Козелецьким ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області внесено відомості до ЄРДР за №42018271180000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України (т.1 а.с.187).
Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 05.07.2019, задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42018271180000117 від 25.04.2018 (т.1 а.с.188-190).
10.06.2020 заступником керівника Ніжинської місцевої прокуратури було внесено відомості до ЄРДР за №42020271180000087  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України та за №42020271180000088  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, розпочато досудове розслідування слідчим відділом Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області (т.1 а.с115-116).
Ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 21.07.2020 та 22.07.2020 визнано бездіяльність слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області при здійсненні досудового розслідування кримінальних проваджень №42020271180000087 та  №42020271180000088, зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_1 (т.1 а.с.111-114). 
Ухвалою слідчого судді від 04.08.2020 скасовано постанову слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні  №42020271180000088 (т.1 а.с.120-121).
24.09.2020 ГУ НП в Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 , що його скарги щодо неналежного проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №12015270130000837, №12016270130000008 , №42020271180000087 та  №42020271180000088 було розглянуто та стосовно службових осіб вжито заходів реагування ( т.3 а.с.40). 
Прокурором Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури 23.09.2020, в порядку п.8 ч.1 ст.36 КПК України, було направлено вимоги заступнику начальника СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про відсторонення інспектора СД Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №42020271180000087 та  №42020271180000088 у зв`язку із неефективним досудовим розслідуванням (т.3 а.с.42-43).
Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.12.2020 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №42020271180000088 (т.3 а.с.74-75).
Колегія суддів також звертає увагу, що ОСОБА_1 вже звертався з аналогічним позовом про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю СВ Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР у 2014 році за № 12014270130000087. Так,   постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.12.2019 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ГУНП в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування та стягнуто на його користь моральне відшкодування у сумі 30000 грн (т.1 а.с.207-209). 
У зв`язку із невиконанням зазначеного рішення суду у встановлений строк, ОСОБА_1 змушений був звернутися із відповідним позовом до Чернігівського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 02.09.2020, його позов задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність ГУ Державної казначейської служби України в Чернігівській області щодо ненадання відповіді про результат розгляду клопотання ОСОБА_1 від 13.01.2020 про забезпечення виконання рішення суду; зобов`язано ГУ Державної казначейської служби України в Чернігівській області надати відповідно до вимог законодавства України обґрунтовану письмову відповідь на клопотання ОСОБА_1 (т.2 а.с.177-185).
Листом від 19.11.2020 ГУ Державної казначейської служби України в Чернігівській області, повідомило ОСОБА_1 , що рішенням дисциплінарної комісії, дії винних осіб стосовно ненадання відповіді на його клопотання від 13.01.2020 про забезпечення виконання рішення суду, класифіковано як неналежне виконання посадовими особами своїх обов`язків та притягнуто їх до дисциплінарної відповідальності (т.3 а.с. 39).
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 зазначено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме, у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 зроблений висновок, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
Відповідно до частини першої статті 55 КПК України,  потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
За змістом частин першої, шостої статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 2016 по 2020 неодноразово звертався до правоохоронних органів в якості потерпілого з клопотаннями про проведення слідчих дій у вищевказаних кримінальних провадженнях, зі скаргами на бездіяльність слідчих до органів прокуратури та до суду, зі скаргами на бездіяльність прокурорів до вищих органів прокуратури. 
Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази, відповіді на скарги та звернення, які надходили на адресу позивача, ухвали слідчих суддів, та встановивши, що ініційовані  позивачем кримінальні провадження за № 12015270130000837,  № 12016270130000008, № 42018271180000053, № 42018271180000117, № 42018271180000257, № 4202027118000087, № 4202027118000088, № 42018271180000258 тривалий час перебувають на стадії досудового розслідування, на день розгляду справи судом підозра в них нікому не вручена та обвинувальні акти не спрямовані до суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність тверджень позивача щодо бездіяльності відповідачів,  недотримання розумних строків під час проведення досудового розслідування зазначених кримінальних проваджень. 
Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.
Отже, за загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.
У постанові від 16.09.2020 у справі № 554/2817/17 Верховний Суд вказав, що неефективність кримінального провадження, надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.09.2019 у справі № 916/1423/17, зауважила, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції позивач може претендувати на компенсацію за шкоду, спричинену надмірною тривалістю кримінального провадження, якщо доведе факт надмірної тривалості досудового розслідування і те, що тим самим йому було завдано матеріальної чи моральної шкоди, та обґрунтує її розмір.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
З метою встановлення наявності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідачів і моральною шкодою, завданою ОСОБА_1 , а також її розміру, у справі було призначено судову психологічну експертизу. Так, за результатами проведення експертного дослідження було складено висновок експерта від 18 червня 2021 року № 2772/20-25/118-126/21-25, відповідно до якого ситуація, пов`язана з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області при розслідуванні кримінального провадження №12015270130000837 у період з липня 2016 року по вересень 2020, є психотравмуючою для ОСОБА_1 . Досліджені у справі події викликали та підтримують у ОСОБА_1 прояви інтенсивних переживань морально-етичного змісту та руйнівного характеру. Це ушкоджує його особистість, тобто завдає йому моральної шкоди. Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП. Ситуація пов`язана з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та Чернігівської обласної прокуратури при розслідуванні кримінального провадження №12016270130000008 у період з липня 2016 року по вересень 2020, є психотравмуючою для ОСОБА_1 . Досліджувана ситуація для ОСОБА_1 визначається тривалістю впливу, а також потужністю впливу на його особистість та з психологічної точки зору завдала йому моральної шкоди. Допустимим є здійснення єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації за завдані ОСОБА_1 моральні страждання діями, бездіяльністю, рішеннями Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Управління служби безпеки України в Чернігівській області, Чернігівської обласної прокуратури та Державної казначейської служби і кількісний еквівалент моральної шкоди може становити 27 МЗП. Ситуація та обставини пов`язані з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області вчинені ними при розслідуванні кримінального провадження №42018271180000053 у період з березня 2018 року по травень 2018, є психотравмуючою для ОСОБА_1 . Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП. Ситуація та обставини пов`язані з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області вчинені ними при розслідуванні кримінального провадження №12017270130000807 у період з лютого 2018 року по грудень 2018, є психотравмуючими для ОСОБА_1 . Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП. Ситуація та обставини пов`язані з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області вчинені ними при розслідуванні кримінального провадження №42018271180000117 у період з червня 2019 року по липень 2019, є психотравмуючими для ОСОБА_1 . Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП. Ситуація та обставини пов`язані з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Управління служби безпеки України в Чернігівській області вчинені ними при розслідуванні кримінального провадження №42018271180000257 у період з грудня 2018 року по серпень 2019, є психотравмуючою для ОСОБА_1 . Внаслідок впливу даної ситуації з психологічної точки зору ОСОБА_1 було спричинено моральні страждання. Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП. Ситуація та обставини пов`язані з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області вчинені ними при розслідуванні кримінального провадження №42020271180000087 у період з липня 2020 року по вересень 2020, є психотравмуючими для ОСОБА_1 . Внаслідок впливу даної ситуації з психологічної точки зору ОСОБА_1 було спричинено моральні страждання. Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП. Ситуація та обставини пов`язані з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області вчинені ними при розслідуванні кримінального провадження №42020271180000088 у період з липня 2020 року по вересень 2020, є психотравмуючими для ОСОБА_1 . Внаслідок впливу даної ситуації з психологічної точки зору ОСОБА_1 було спричинено моральні страждання. Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП. Ситуація та обставини пов`язані з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Управління служби безпеки України в Чернігівській області вчинені ними при розслідуванні кримінального провадження №42018271180000258 у період з грудня 2018 року по серпень 2019, є психотравмуючими для ОСОБА_1 . Внаслідок впливу даної ситуації з психологічної точки зору ОСОБА_1 було спричинено моральні страждання. Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП. Ситуація та обставини пов`язані з діями, бездіяльністю, рішеннями співробітників підпорядкованих підрозділам Державної казначейської служби України вчинені ними при виконанні постанови Чернігівського апеляційного суду від 13.12.2019 у справі №734/66/19 у період з 13 грудня 2019 року по 02 вересня 2020, є психотравмуючими для ОСОБА_1 . Внаслідок впливу даної ситуації з психологічної точки зору ОСОБА_1 було спричинено моральні страждання. Кількісний еквівалент моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 діями відповідачів за результатами єдиного розрахунку можливого розміру грошової компенсації може становити 27 МЗП (т. 3 а.с. 89-150).
З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи те, що ОСОБА_1 визнано потерпілим у кримінальних провадженнях, йому тривалий час довелося захищати свої порушені права, оскаржувати дії службових осіб органів досудового розслідування: щодо нерозгляду його клопотань, заявлених під час досудового розслідування, щодо непроведення у встановлені строки слідчих дій, що вочевидь демонструє ігнорування звернень позивача, а також враховуючи, що позивачем доведено, зокрема, і проведеною в межах розгляду справи експертизою, що внаслідок дій (бездіяльності) саме посадових осіб відповідачів йому було спричинено моральні страждання, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення статей 23, 1174 ЦК України та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову визначивши розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 відповідно до характеру та розміру душевних страждань, завданих потерпілому, враховуючи вимоги розумності і справедливості. При цьому, при визначенні суми до стягнення суд обґрунтовано взяв до уваги твердження позивача, що порушення його прав як потерпілого у кримінальних провадженнях відповідачами продовжувало тривати і у період після проведення експертизи протягом жовтня 2020 року по жовтень 2021 року, і зазначені порушення прав є ідентичними обставинам, які досліджувалися експертом та є психотравмуючими. 
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позовних вимог спростовуються вищевикладеним.
Доводи відповідача про те, що скасування судом процесуальних рішень слідчого про закриття кримінального провадження не є підставою для висновку про порушення прав позивача та не свідчить про протиправність дій або бездіяльність органу досудового розслідування є безпідставними, оскільки у цій справі підставою відшкодування шкоди є не факт скасування процесуальних рішень, а саме систематичне прийняття відповідних рішень без проведення відповідно до вимог КПК України належних слідчих дій, що свідчить про протиправну бездіяльність посадових осіб відповідачів, надмірну тривалість досудового розслідування.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 638/8278/19, від 17.09.2020 у справі № 638/9834/18, від 08.04.2020 у справі № 638/14009/17.
Посилання Чернігівської обласної прокуратури на необхідність застосування судом норм матеріального права з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах у справах № 638/9752/15, 638/9055/15, 638/14260/16, 638/12193/16, 646/5224/17, 640/3837/17, 641/2328/17, 686/24223/17, 336/5519/18, 638/8636/17-ц є необґрунтованими, оскільки у кожній із зазначених справ Верховний Суд вказував на те, що наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої та, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. При цьому не будь-яке рішення слідчого судді свідчить про протиправність дій державних органів, а мають значення конкретні обставини, встановлені таким рішенням. При встановленні в порядку судового контролю слідчим суддею протиправності дій чи бездіяльності слідчих органів для вирішення питання про відшкодування шкоди необхідним є доведення заподіяння такими діями (бездіяльністю) моральної шкоди та, відповідно, наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою.
У справі, яка переглядається, вищевказані обставини є доведеними.
Апеляційний суд відхиляє вимоги позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про доповнення резолютивної частини рішення суду першої інстанції пунктом про відшкодування на його користь судових витрат на проведення експертизи, оскільки у разі незгоди з рішенням суду в частині розподілу судових витрат, позивач мав право звернутись з апеляційною скаргою, однак таким правом не скористався.  
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що суд повно та правильно дослідив надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позову. Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови суду складений 02.02.2022.

Головуюча                                             Судді: