ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1273/22 Справа № 201/1885/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління Державної казначейської служби України в Соборному районі міста Дніпра про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року, - 

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Соборного районного у місті Дніпрі відділу реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління Державної казначейської служби України в Соборному районі міста Дніпра про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями. У подальшому позивач надала уточнену позовну заяву, у якій просила стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку заподіяну їй неправомірними діями Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) матеріальну шкоду у розмірі 54565, 14 грн. та моральну шкоду у розмірі 40000 грн.
В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася дитина. Звернувшись до Амур-Нижньодніпровського у місті Дніпро відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про реєстрацію народження дитини, їй повідомили що Соборним районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між нею та невідомою їй особою.
Влітку 2018 року у неї було викрадено паспорт громадянина України та 08 липня 2018 року вона звернулася із заявою до Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що підтверджується відповіддю за № 45/12414 від 31 липня 2018 року.
Відповідно до відповіді Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 01/14.3-22 від 16 січня 2019 року, 18 вересня 2018 року було внесено актовий запис про шлюб № 729, у якому зазначені дані про наречену як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, про неї.
Цією ж відповіддю їй було роз`яснено, що оскільки в актовому запису про шлюб зазначені її особисті дані та на державній реєстрації шлюбу були присутні наречені, підтвердити факт реєстрації шлюбу іншою особою за її паспортом та анулювати актовий запис можливо лише в судовому порядку.
23 серпня 2019 року, звернувшись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про визнання шлюбу неукладеним, було встановлено особу, з якою зареєстровано шлюб без її відома, яким виявився ОСОБА_2 , громадянин Республіки Узбекистан. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/9831/19 (пр. № 2/201/727/2020) від 04 травня 2020 року визнано неукладеним шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , громадянином республіки Узбекистан, згідно актового запису № 729, складеного Соборним районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 вересня 2018 року
При цьому, вищезазначеним судовим рішенням було встановлено неправомірність дій відповідальних осіб Соборного районного у місті Дніпро відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції у Дніпропетровській області, правонаступником якого на даний час є Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає в тому, що вони порушили вимоги наказу Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні».
Як стверджує позивач, ні вона особисто, ні її представник за довіреністю до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявами про державну реєстрацію шлюбу з громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_2 ніколи не зверталися. При цьому відповідальні особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану були зобов`язані звірити фото на належному їй паспорті з зовнішнім виглядом особи, яка могла укладати шлюб від мого імені, але ними цього зроблено не було.
Внаслідок вищезазначених неправомірних дій з боку відповідача, які не дозволили позивачу зареєструвати новонароджену дитину, вона не змогла отримати допомогу при народженні дитини, яка станом на 24 листопада 2018 року складалася з одноразової виплати у розмірі 10 320 грн. та щомісячної виплати у розмірі 860 гривень протягом 36 місяців. За період з 24 листопада 2018 року по 04 травня 2020 року (рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про визнання шлюбу неукладеним) вона таку допомогу не змогла отримувати протягом 17 місяців і 10 днів, що в грошовому вираженні склало 14906 грн. Таким чином загальна сума заподіяних збитків (упущеної вигоди) у цій частині склала 25226 грн.
Крім того, внаслідок неправомірних дій з боку відповідача, позивач не змогла отримати статус одинокої матері, та не змогла отримувати від держави допомогу, розмір якої складав: з 01 травня по 30 листопада 2018 року - 1559 грн., з 01 грудня 2018 року по 30 квітня 2019 року - 1626 грн.; з 01 травня по 30 листопада 2019 року — 1699 грн., з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року - 1779 грн. Таким чином, загальна сума заподіяних збитків позивачу (упущеної вигоди) цій частині склала 29339, 14 грн.
Окрім матеріальних збитків їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в нечуваних страждань від того, що, народивши дитину як одинока мама, не змогла вчасно отримати допомогу через зареєстрований шлюб.
Як стверджує позивач, вона не могла справитися з собою від безвихідної ситуації, не могла нормально спілкуватися з батьками та близькими людьми, весь час жила в стані роздратованості, знервованості, не могла справитися з власними негативними емоціями. Цей стан тривав і після того, як їй стала надаватися безоплатна правова допомога, адже судовий процес розтягнувся на тривалий час, при тому, що кожен день за таких обставин, мені вдавалося пережити з неймовірними труднощами, спричиненими тим, що вона, не маючи жодних офіційних доходів, вимушена була зводити кінці з кінцями, думаючи про те, щоб забезпечити нормальний розвиток своєї новонародженої дитини, яка потребувала нормального харчування та догляду, медичної допомоги.
Позивач також зазначила, що вона втратила спокій, адже навіть після позитивного судового рішення, мусила витрачати час на те, щоб виправити ситуацію. Проте, вищевказане судове рішення не вирішило всі проблеми позивача, адже воно не стосувалося питання стягнення на її користь матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями з боку відповідача. Спричинену моральну шкоду позивач оцінила в 40 000 грн. (а.с.1-10, 68-72).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Соборного районного у місті Дніпрі відділу реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління Державної казначейської служби України в Соборному районі міста Дніпра про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями - відмовлено в повному обсязі (а.с.115-123).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду, обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі (а.с.127-130). 

В порядку ст. 360 ЦПК України Соборний ВД РАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просило, рішення суду залишити без змін. 

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилася дитина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 жовтня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.11).
Коли позивач звернулася до Амур-Нижньодніпровського у місті Дніпро відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про реєстрацію народження дитини, їй повідомили, що це зробити неможливо, оскільки у неї Соборним районним у місті Дніпро ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб з іншою людиною, а не з батьком її дитини.
Звернувшись до Соборного районного у місті Дніпро відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області з запитом, позивач отримала відповідь № 01/14.3-22 від 16 січня 2019 року, у якій їй повідомили, що 18 вересня 2018 року було складено актовий запис про шлюб № 729, у якому зазначені дані про наречену як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, роз`яснено, оскільки в актовому записі про шлюб зазначені особисті дані та на державній реєстрації були присутні наречені, підтвердити факт реєстрації шлюбу іншою особою та анулювати актовий запис про шлюб можливо лише в судовому порядку (а.с.77).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2020 року у цивільній справі № 201/9832/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Соборний районний в місті Дніпрі відділ реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання шлюбу неукладеним було визнано неукладеним шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , громадянином Республіки Узбекистан, згідно актового запису № 729, складеного Соборним районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 вересня 2018 року (а.с.13-16).
Як стверджує позивач, внаслідок таких дій з боку посадових осіб Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вона не змогла вчасно зареєструвати народження дитини, а також вчасно не отримала допомогу при народженні дитини, яка станом на 24 листопада 2018 року складалася з одноразової виплати у розмірі 10 320 грн. та щомісячної виплати у розмірі 860 гривень протягом 36 місяців. За період з 24 листопада 2018 року по 04 травня 2020 року, коли Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська виніс рішення за її позовом про визнання шлюбу неукладеним, вона таку допомогу не змогла отримувати протягом 17 місяців і 10 днів, що в грошовому вираженні склало 14 906 грн. Таким чином загальна сума заподіяних збитків (упущеної вигоди) у цій частині склала 25 226 грн.
Крім того, внаслідок таких дій з боку відповідача, позивач не змогла отримати статус одинокої матері, та не змогла отримувати від держави допомогу, розмір якої складав: з 01 травня по 30 листопада 2018 року - 1559 грн., з 01 грудня 2018 року по 30 квітня 2019 року - 1626 грн.; з 01 травня по 30 листопада 2019 року — 1699 грн., з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року - 1779 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, що є передумовою відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно, а також не встановлено порушення прав позивача та протиправності діяння Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. ст. 77, 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Крім цього, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, між іншим, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пункті 32 постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року в справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що «застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акту; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування».

Судом встановлено, що позивач не просила визнати дії відповідача неправомірними, у даній цивільній справі не встановлено складу делікту, а саме складової факту неправомірності дій Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з реєстрації шлюбу, а також не доведення заподіяння позивачу майнової шкоди протиправними діями відповідача, і як наслідок відсутність причинного зв`язку.

Посилання апелянта, як на підставу встановлення неправомірності дій відповідача ухвалене рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2020 року справа № 201/9831/19, про визнання шлюбу неукладеним, колегія суддів відхиляє, оскільки вказаним рішенням такий факт не встановлювався.
Позивач не довела факту завдання їй майнової (матеріальної) шкоди, тому відсутні підстави для покладення на відповідача цивільно-правового обов`язку з виплати позивачеві неотриманої вчасно допомоги при народженні дитини, а також допомоги як одинокій матері у якості майнової шкоди.
Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що сам лише факт ухвалення судом рішення про визнання шлюбу неукладеним не є належним доказом також втрат немайнового характеру позивача внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, моральних переживаннях у зв`язку з порушенням цивільних прав.
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів їй також завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні моральної шкоди.
З урахуванням зазначеного, висновки суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, що є передумовою відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно, а також не встановлено порушення прав позивача та протиправності діяння Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), є правомірними. 
Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційних скаргах. 
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційних скарг відсутні. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: