УХВАЛА
Іменем України
11 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 210/3519/21
провадження № 61-1389ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2022 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2022 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, про встановлення факту, що має юридичне значення. Роз`яснено заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.
Відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі, суди виходили із того, що із заяви та доданих до неї письмових матеріалів вбачається спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження.
21 січня 2022 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2022 року.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
 
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20) вказав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Ураховуючи наведене, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановивши, що  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі ОСОБА_2 з метою подальшого звернення до нотаріуса для оформлення спадщини як спадкоємця четвертої черги, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України.
Верховний Суд зазначає, що відмова у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення юридичного факту не позбавляє  ОСОБА_1  звернутися до суду з позовною заявою у порядку загального позовного провадження.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2022 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити. 
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     В. М. Коротун
С. Ю. Бурлаков
М. Є. Червинська