ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8568/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Федотова І.В., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2020 року Товариство з додатковою відповідальністю "Плей БТЛ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві яким просило:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 23 грудня 2019 року №  46951-10;
- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві відкликати рішення про опис майна в податкову заставу від 23 грудня 2019 року № 46951-10.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 23 грудня 2019 року №  46951-10 та рішення про опис майна в податкову заставу від 23 грудня 2019 року №  46951-10;
- в задоволенні позову в іншій частині відмовлено;
-стягнуто з Головного управління ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9753,51 грн.
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати на правничу допомогу у розмірі 27 280 грн.
Не погодившись з додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти рішення яким відмовити в задоволенні заяви щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки витрати на професійну правову допомогу є неспіввісними зі складністю справи. 
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначає про необґрунтованість апеляційної скарги, оскільки апелянт в апеляційній скарзі не наводить жодного доводу щодо необґрунтованості або безпідставності викладених позивачем обставин та наданих доказів, як і не зазначає підстав з яких суд першої інстанції мав відмовити в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.
Також позивач зазначив, що понесення фактичних витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими до суду доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року у справі № 640/8568/20 адміністративний позов задоволено частково. 
Відповідно до змісту позовної заяви, позивач очікує понести додаткові судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі визначеному додатковою угодою від 01 квітня 2020 року №3 до договору про надання правової допомоги від 15 січня 2020 року №1943. Позивач зобов`язується надати всі належні докази на підтвердження понесених витрат у зв`язку із розглядом справи відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представник позивача у обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надав копії: договору про надання правової допомоги від 15 січня 2020 року №1943, укладеного між Адвокатським об`єднанням "А.С.А. Груп" (далі - АО "А.С.А. Груп") та ТОВ "Плей БТЛ" (т. 1 а.с. 180-186); додаткової угоди від 09 квітня 2020 року №3 до вказаного договору (т. 1 а.с. 187); акту надання послуг від 25 серпня 2021 року №25082021/1 (т. 1 а.с. 179); звіту про надані послуги відповідно до зазначених договору та додаткової угоди (т. 1 а.с. 178); рахунку на оплату від 09 квітня 2020 року № 125 (т. 1 а.с. 188); платіжного доручення від 09 квітня 2020 року №155 про сплату ТОВ "Плей БТЛ" 27  280 грн на користь АО "А.С.А. Груп" (т. 1 а.с. 189).
Також в матеріалах адміністративної справи наявні ордери, копії свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю (т. 1 а.с. 140, 141, 190-192).
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст.ст. 139, 252 КАС України, вирішив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у М. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ" судові витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 27  280,00  грн.
З таким рішенням суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У силу приписів ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
З аналізу зазначених норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати належать компенсації стороні, що не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно з п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 15 січня 2020 року №1943 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу клієнту для чого адвокатське об`єднання буде здійснювати захист, представництво інтересів клієнта або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, додатковими угодами до цього договору, а клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню гонорар за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Детальна інформація щодо виду та обсягу правової допомоги, яка надаватиметься за цим договором визначається в додаткових угодах до договору, які є невід`ємними його частинами (п. 2.2. договору).
Пунктом 1 додаткової угоди від 09 квітня 2020 року №3 до вказаного договору встановлено, що відповідно до п.п. 1.1, 2.2, 6.2, 6.3 договору сторони узгодили надання адвокатським об`єднанням правової допомоги з наступних питань: звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкової вимоги ГУ ДПС у м. Києві від 23 грудня 2019 року №46951-10 та рішення про опис майна в податкову заставу від 23 грудня 2019 року №46951-10 (підготовка та подача в суд позову; контроль ходу розгляду справи, включаючи процесуальні строки; підготовка необхідних процесуальних документів (заяви, клопотання); окремі пояснення обставин справи на вимогу суду; підготовка відповіді на відзив відповідача).
Відповідно до п. 2 додаткової угоди за надання правової допомоги, передбаченої п. 1 додаткової угоди, клієнт сплачує на користь адвокатського об`єднання наступну винагороду: гривневий еквівалент 1000 доларів США по курсу НБУ на дату оплати. Оплата здійснюється протягом трьох робочих днів з дня підписання даної додаткової угоди на підставі виставленого рахунку.
З рахунку на оплату від 09 квітня 2020 року №125 (т. 1 а.с. 188) вбачається, що вартість юридичних послуг відповідно до умов додаткової угоди складає 27 280 грн, яку ТОВ "Плей БТЛ" сплачено, що підтверджується наведеним платіжним дорученням. Аналогічна сума вказана і в акті надання послуг та в звіті.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про підтвердження позивачем сплати 27 280 грн. на професійну правничу допомогу за договором від 15 січня 2020 року №1943, який укладений з Адвокатським об`єднанням "А.С.А Груп".
Крім того колегія суддів звертає увагу, що з урахуванням ціни позову та фактично виконаних робіт (згідно зі звітом про надані послуги від 25 серпня 2021 року) доводи апелянта щодо не співмірності суми витрат на правничу допомогу складності справи та об`єму наданих послуг є необґрунтованими, та спростовуються наданими позивачем доказами.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова

Судді                                                                                                      І.В. Федотов

                                                                                                              Є.В. Чаку