КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И
 
17 лютого 2022 року                                                                                  м. Київ
 
Унікальний номер справи № 754/18911/14-ц
 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5619/2022
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.,
суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Панченко О.М., у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович, -
 
в с т а н о в и в :
 
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення заяви при розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просив скасувати заходи забезпечення, застосовані ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року, якою було заборонено ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого житлового майна, належного на праві співвласності ОСОБА_1 , а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду Деснянським районним судом м. Києва заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначав, що відповідно до змісту ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року суд обираючи захід забезпечення позову керувався положеннями Закону України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який втратив чинність 23 вересня 2021 року. Отже, нормативно-правовий акт, на який посилався суд при постановленні вказаної ухвали від 18 листопада 2021 року, втратив чинність, а тому не міг бути застосований судом до даних правовідносин. Крім того, заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа про стягнення з іншої особи ОСОБА_3 заборгованості, а більше того, на зупинення стягнення за таким виконавчим листом, оскільки не є ні боржником, ні стягувачем за таким виконавчим листом (т. 3 а.с. 145-146).  
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року  скасовано заходи забезпечення заяви, що застосовані ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, а саме: скасовано заборону ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого майна, співвласником якого є ОСОБА_1 , а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 150-152).
Не погодившись з ухвалою районного суду, 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржувану ухвалу (т. 3 а.с. 198-199).
В апеляційній скарзі зазначила, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Вказувала, що скасовуючи заходи забезпечення заяви суд першої інстанції виходив лише з того, що Закон України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність, проте, на такий закон заявник не посилалася та вимоги цим законом не обґрунтовувала. 
 
Особи, якіберуть участьу справідо судуне прибули,про часта місцерозгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси, у т.ч. адреси електронної пошти та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. ОСОБА_1 надіслала письмову заяву з прохання долучити до матеріалів справи копію постанови Київського апеляційного суду від 20 січня 2022 року у справі № 754/18911/14-ц, що розглядалась в іншому провадженні. ОСОБА_2 подав письмову заяву з проханням закрити апеляційне провадження (а.с. 212-222).
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поряд з цим, національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).
Зважаючи на вимоги ч.ч.  9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
 
Судом встановлено, що у жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого документа № 754/18911/14-ц, виданого Деснянським районним судом м. Києва 22 квітня 2016 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту таким, що не підлягає виконанню (т. 3 а.с. 25-26).
16 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про зупинення виконання за виконавчим листом, в якій просила заборонити ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого житлового майна, а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 120-121).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року було заборонено ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого житлового майна, належного на праві співвласності ОСОБА_1 , а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду Деснянським районним судом м. Києва заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення заяви при розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просив скасувати заходи забезпечення, застосовані ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року (т. 3 а.с. 145-146).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року  скасовано заходи забезпечення заяви, що застосовані ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, а саме: скасовано заборону ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого майна, співвласником якого є ОСОБА_1 , а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 150-152).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року заяву, подану ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець Ляпін Д.В. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишено без задоволення. Скасовано заходи забезпечення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що були вжиті ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року (т. 3 а.с. 172-175).
З огляду на положення ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхилив клопотання ОСОБА_1 про долучення на стадії апеляційного розгляду до матеріалів справи копії постанови Київського апеляційного суду від 20 січня 2022 року у справі № 754/18911/14-ц, що розглядалась в іншому провадженні.
Оскаржувана ухвала районного суду постановлена в порядку ст. 158 ЦПК України (скасування заходів забезпечення позову), а тому, з огляду на положення пункту 4 частини першої ст. 353 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав неспроможними і відхилив доводи ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження.
Частиною 1, 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.
Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення заяви суд першої інстанції виходив з того, що в ухвалі про забезпечення заяви суд посилався на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», проте, такий Закон втратив чинність 23 вересня 2021 року, на підставі Закону України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ. 
Колегія суддів не погодилась з таким висновком суду, оскільки неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України. 
Скасовуючи заходи забезпечення заяви лише з однієї підстави (застосування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який втратив чинність) суд першої інстанції не надав оцінки та не перевірив чи відпали інші підстави, з яких суд виходив при забезпеченні заяви, зокрема, чи у випадку реалізації належного заявнику об`єкта нерухомості на торгах ефективний захист її прав та інтересів буде можливим.
Разом з тим, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року заяву, подану ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець Ляпін Д.В. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишено без задоволення.
Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Враховуючи, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець Ляпін Д.В. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишено без задоволення, колегія суддів вважає, що згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України наявні підстави для скасування заходів забезпечення заяви, вжитих ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскаржувана ухвала районного суду не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про скасування заходів забезпечення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з інших підстав. 
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, суд -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.
Скасувати заходи забезпечення заяви, що застосовані ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, а саме скасувати заборону Державному підприємству «СЕТАМ» (01001, м. Київ, вул.  Стрілецька, буд. 4-6, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 39958500) вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого майна, співвласником якого є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ), а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.
Дата складання повного судового рішення - 18 лютого 2022 року.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                          Б.Б. Левенець

                                                                                                          В.М. Ратнікова 

О.В. Борисова