ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року                                                                                      Справа № 902/798/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Савченко Г.І. 

секретар судового засідання Кушнірук Р.В. 

за участю представників сторін:
від позивача: Дудін Л.В. 
від відповідача: Ременюк К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 16.11.21р. суддею     Тварковським А.А. о 16:30 год. у м.Вінниці, повний текст складено  26.11.21р. 
у справі № 902/798/21 
за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
до   Ободівської сільської ради 
про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021р. по справі  №902/798/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ободівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення 14 сесії Ободівської сільської ради 8 скликання від 08.06.2021р. №739-14/2021 "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації - відмовлено повністю.
Також, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 06.08.2021р. у справі №902/798/21, шляхом зупинення виконання рішення 14 сесії 8 скликання Ободівської сільської ради від 08.06.2021р. №739-14/2021 "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації".
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити. Також, просить стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:
- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;
- вказує, що повністю відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне рішення відповідача, а саме рішення 14 сесії Ободівської сільської ради 8 скликання від 08.06.2021р. №739-14/2021 "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти  І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації" жодним не порушує прав позивача, як члена Ободівської сільської територіальної громади, зокрема, права її доньки та сина на здобуття повної загальної середньої освіти, оскільки таке право може бути реалізовано учнями в комунальному закладі "Верхівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів", розташованого на території Верхівського старостинського округу Ободівської сільської ради. Однак, не погоджується із висновком суду першої інстанцій про те, що ліквідація Козинецької ЗОШ І-ІІ ступенів, де на даний час здобувають освіту діти, жодним не порушує прав позивача, як члена Ободівської сільської територіальної громади, зокрема, права її доньки та сина на здобуття повної загальної середньої освіти, оскільки таке право може бути реалізовано учнями в комунальному закладі "Верхівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів", розташованого на території Верхівського старостинського округу Ободівської сільської ради, а тому вимушений звертатися з апеляційною скаргою;
- зауважує, що судом першої інстанції було встановлено, що серед підстав прийняття спірного рішення відповідача були: економічна складова та незаповненість школи, проте зовсім залишилися поза увагою інтереси дітей, які в разі закриття школи будуть вимушені ходити до школи в інше село;
- просить колегію суддів врахувати, що оскаржуване рішення впливає на таке важливе конституційне право позивача (його дітей), як право на освіту, що є безумовною підставою для врахування в тому числі і думки територіальної громади при прийнятті такого рішення;
- вважає, що обставини справи спростовують висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано достатніх доказів, що оскаржуване рішення про ліквідацію Козинецької ЗОШ І-ІІ ступеня порушує прав позивача, як члена Ободівської сільської територіальної громади, зокрема, права її доньки та сина на здобуття повної загальної середньої освіти, оскільки таке право може бути реалізовано учнями в комунальному закладі "Верхівський ЗЗСО І-ІІІ  ступенів""
- додає, що позивач, як матір двох дітей, як їх законний представник, може ствердити, що навчання у школі в іншому селі не відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, які будуть вимушені набагато більше часу витрачати на дорогу до школи та зі школи до додому, оскільки ні автобусного сполученні, ні гарної дороги в селі немає;
- аналізуючи докази відповідача стосовно того, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем здійснювалось обговорення питання щодо ліквідації Козинецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів з громадськістю без порушення порядку проведення таких консультацій, вважає, що на відповідача в даному випадку покладено обов`язок підтвердити, що прийняття оскаржуваного рішення відбулося саме в інтересах громади та за належного забезпечення прав дітей, а також їх батьків та вказати, яким саме чином відповідач встановив необхідність проведення ліквідації вказаного навчального закладу;
- зазначає, що засновник, прийнявши рішення про припинення (реорганізацію) Козинецької ЗОШ І-ІІ ступенів порушив право учнів на освіту і не забезпечив дітям право на доступність здобуття повної загальної середньої освіти у найбільш наближеному до місця їх проживання закладі освіти;
- зауважує, що насправді громадські слухання на території громади, де функціонує Козинецька ЗОШ І-ІІ ступенів фактично не проводились. Жителів села Козинець, батьків дітей, які навчаються в шкоді не було повідомлено про бажання голови сільської ради зберегти бюджет за рахунок ліквідації школи. Відповідачем не надано належних доказів що оскаржуване рішення відповідача прийнято в з дотриманням всіх процедурних норм, передбачених як Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" так і профільними нормативними актами.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №902/798/21/8268/21 від 20.12.2021р. матеріали справи №902/798/21 витребувано з Господарського суду Вінницької  області.
28.12.2021р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №902/798/21.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.12.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021р. у справі №902/798/21 та призначено справу №902/798/21 до розгляду на 18.01.2022р. об 16:00год., а також задоволено клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/798/21 та забезпечення проведення якої доручено у Тростянецькому районному суді Вінницької області (адреса: 24300, Вінницька обл., смт.Тростянець, вул.Соборна, 21), тощо.
17.01.2022р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Ободівської сільської ради надійшов письмовий відзив від12.01.2022р. №40 на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні 18.01.2022р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021р. у справі  №902/798/21 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити.
Представник відповідача у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 18.01.2022р. заперечив проти її доводів, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021р. у справі  №902/798/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, із свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5) та серії НОМЕР_2 (а.с.6) слідує, що позивач - ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були учнями Комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ степенів" Ободівської сільської ради  згідно з довідкою  №74 від 29.07.2021р. (а.с.7).
Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.57 ГПК України інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, також недієздатних фізичних осіб представляють у суді відповідно їхні батьки, усиновителі, опікуни чи інші особи, визначені законом.
Згідно статуту Комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ степенів" Ободівської сільської ради (затвердженого рішенням 5 позачергової сесії 8 скликання Ободівської сільської ради від 16.01.2021р. №92-5/2021) вбачається, що її засновником є Ободівська сільська рада. Юридична адреса загальноосвітнього навчального закладу: 24351, Вінницька область, Гайсинський район, село вулиця Миру, будинок 117 (п.п.1.4, 1.5 статуту) (а.с.86 на звороті).
Пунктом 9.1 розділу 9 статуту Комунальний заклад "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" визначено, що рішення про реорганізацію або ліквідацію закладу загальної середньої освіти приймає Ободівська сільська рада. Ліквідація проводиться ліквідаційною комісією, призначеною засновником (а.с.87).
12.04.2021р.  Ободівським сільським головою видано розпорядження № 40 "Про проведення громадського обговорення питання про припинення юридичної особи шляхом ліквідації комунального закладу "Козинецький ЗЗСО І-ІІ ст." Ободівської сільської ради (а.с.67).
15.04.2021р. в приміщенні комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" за участі Ободівського сільського голови - Ременюка К.В., керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету - Піган В.Л., секретаря сільської ради - Іванченко Л.А., начальника фінансового управління сільської ради - Заставнюк Н.В., головного спеціаліста відділу освіти, культури молоді, спорт, та туризму сільської ради - Грушко І.О., старости Верхівського старостинського округу - Пилипенко М.М., з колективом закладу, батьківської громадськості, жителів с. Козинці відбулося громадське обговорення питання про припинення юридичної особи шляхом ліквідації комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" та складено протокол обговорення (а.с.68-70).
21.05.2021р. на засіданні постійної комісії з питань планування бюджету і фінансів, освіти, культури, спорту, охорони здоров`я, материнства і дитинства соціального захисту населення та соціально-економічного розвитку сільської території, другим питанням, розглянуто питання щодо припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації та погоджено проект рішення про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації. Голосування: за - 4, проти - 0, утрималося - 0, не голосували - 0, та надано висновок та рекомендації: що проекти рішень відповідають чинному законодавству України. Рекомендувати голові Ободівської сільської ради винести проекти рішень на засідання ради (а.с.77-79).
На засіданні 13 чергової сесії Ободівської сільської ради 8 скликання від 24.05.2021р. питання про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації перенесено на наступну сесію сільської ради (а.с.71).
07.06.2021р. на засідання профільної комісії планування бюджету і фінансів, освіти, культури, спорту, охорони здоров`я, материнства і дитинства соціального захисту населення та соціально-економічного розвитку сільської території сьомим питанням розглянуто питання щодо припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації та прийнято рішення винести даний проект про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради на розгляд сесії. Голосування: за - 3, проти - 0, утрималося - 0, не голосували - 0, та надано висновок та рекомендації: що проекти рішень відповідають чинному законодавству України. Рекомендувати голові Ободівської сільської ради винести проекти рішень на засідання ради (а.с.73-76).
08.06.2021р. на 14 сесії Ободівської сільської ради прийнято рішення №739-14/2021 "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації, згідно з яким, з метою створення умов для здобуття дітьми якісної освіти, економічної ефективності функціонування закладів освіти громади, проведення освітньої мережі у відповідність до вимог законодавства та освітніх потреб населення, враховуючи відсутність у комунальному закладі "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради на 2021/2022 навчальний рік відповідного контингенту учнів, відповідно до п.30 ч.1 ст.26, ч.5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.1.2 ст.11, п.2.3 ст.66 Закону України "Про освіту", ст.11 Закону України "Про загальну середню освіту", ст.59 Господарського кодексу України, ст.ст.104, 110, 111 Цивільного кодексу України, враховуючи висновки постійних комісій сільської ради з питань планування бюджету і фінансів, освіти, культури, спорту, охорони здоров`я, материнства і дитинства, соціального захисту населення та соціально-економічного розвитку сільської території та з питань розвитку інфраструктури , комунальної власності, житлово-комунального господарства, регуляторної діяльності, сільська рада вирішила: припинити юридичну особу комунальний заклад "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради (код ЄДРПОУ 26220532), що знаходиться за адресою: вул. Миру, 117, с.Козинці, Тростянецького району Вінницької області, шляхом ліквідації (п.1); створити ліквідаційну комісію з припинення юридичної особи комунальний заклад "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради у складі згідно переліку, наведеного у п.2        (а.с.84, 85).
За вказаних обставин, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до Господарського суду Вінницької області з позовом до  Ободівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення 14 сесії Ободівської сільської ради 8 скликання від 08.06.2021р. №739-14/2021 "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації" повністю.
Обґрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 посилається на те, що вона є матір`ю та законним представником своїх дітей: доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є учнями КЗ "Козинецької ЗЗСО І-ІІ ступенів".
14.06.2021р. на 14 сесії 8 скликання Ободівської сільської ради прийнято рішення №739-14/2021 "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів", яким припинено юридичну особу комунальний заклад "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" шляхом ліквідації.
На переконання позивача оскаржуване рішення Ободівської сільської ради прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а також за відсутності правових підстав для його прийняття, є недоцільним та передчасним, протиправним та незаконним, а тому має бути скасоване. 
Крім того, позивач вважає, що оскаржуваним рішенням порушуються гарантовані Конституцією України права громадян України - на освіту дітей, які відвідували школу що ліквідується, оскільки іншого такого закладу на території села Козинці немає. При прийнятті оскаржуваного рішення порушена процедура підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях Ободівської сільської ради, рішення прийнято без громадського обговорення в педагогічному колективі школи, батьківських зборах, громаді села Козинці та профільному профспілковому комітеті
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.08.2021р. з урахуванням виправлених недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі №902/798/21 в порядку загального позовного провадження (враховуючи ухвалу про виправлення описки від 19.08.2021р.) та призначено підготовче засідання.
Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву покликається на те, що приймаючи оскаржуване рішення №739 - 14/2021 від 08.06.2021р. щодо ліквідації закладу Ободівська сільська рада діяла  виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, що відповідає вимогам ст/19 Конституції України, ст.4,  абзацу 2 п.30 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.3 ст.66 Закону України "Про освіту", з дотриманням Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №996 від 03.11.2010р., та збереженням гарантованих Конституцією України права громадян України на освіту дітей.
Під час розгляду та прийняття рішення щодо ліквідації комунального закладу Ободівська сільська рада використовувалися такий спосіб забезпечення гласності: оприлюднення проекту рішення на офіційному вебсайті Ободівської сільської ради не пізніше як за десять днів до дати його розгляду сесією. Кожному жителю громади забезпечено можливість ознайомлення з документами і матеріалами, що безпосередньо зачіпають права і свободи людини і громадянина відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Разом із тим від позивача по справі до подання позову жодного із письмових чи усних зауважень, пропозицій власне щодо до проекту рішення до сільської ради не надходило.
До того ж, на переконання відповідача,  позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував протиправність прийняття оскаржуваного рішення Ободівської сільської ради, та не доведено факту порушення інтересів територіальної громади та його особистих інтересів.
Протокольною ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.10.2021р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021р. по справі  №902/798/21. у задоволенні позову відмовлено повністю.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).
Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №.№2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.
Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3  подано позов до Ободівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення 14 сесії Ободівської сільської ради 8 скликання від 08.06.2021р. №739-14/2021 "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації» повністю.
Водночас, повноваження Ободівської сільської ради та порядок їх реалізації у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про освіту", "Про повну загальну середню освіту".
Зокрема, згідно ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
У відповідності до п.30 ч.2 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.
Частиною 5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.  
Згідно ч.1 ст.32 Закону України "Про повну загальну середню освіту" від 16.01.2020 №463-IX (Закон №463-IX) рішення про утворення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу загальної середньої освіти приймає його засновник (засновники).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про повну загальну середню освіту", засновником закладу загальної середньої освіти (далі - засновник) є орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад загальної середньої освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника.
У відповідності до ст.32 Закону України "Про повну загальну середню освіту", мережа закладів загальної середньої освіти формується відповідно до законодавства з урахуванням соціально-економічної та демографічної ситуації, а також відповідно до культурно-освітніх та інших потреб територіальної громади та/або суспільства.
Розвиток мережі комунальних початкових шкіл, гімназій забезпечують районні, міські, сільські, селищні ради.
Рішення про утворення комунальних початкових шкіл, гімназій як окремих юридичних осіб, їх реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) приймають районні, міські, сільські, селищні ради.
Частиною 2 ст.32 Закону України "Про повну загальну середню освіту" передбачено, що у разі реорганізації чи ліквідації закладу загальної середньої освіти засновник зобов`язаний забезпечити учням можливість продовжити здобуття загальної середньої освіти на відповідному рівні освіти.
Реорганізація і ліквідація закладів загальної середньої освіти у сільській місцевості допускаються лише після громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника.
Абзацом 2 п.30 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. №280/97-ВР (Закон №280/97-ВР) передбачено, що реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.
З огляду на викладене, рішення про ліквідацію та реорганізацію навчального закладу комунальної форми власності приймає місцева (сільська, селищна, міська) рада, у віданні якої перебуває відповідний навчальний заклад.
Отже, до повноважень Ободівської сільської ради віднесено вирішення питання щодо створення, реорганізації та ліквідації навчальних закладів комунальної форми власності, що не є спірним у справі.
Згідно ч.1-3 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених п.п.4 і 16 ст.26, п.п.1, 29 і 31 ст.43 та ст.ст.55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному вебсайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.
Як встановлено судом та стверджується  матеріалами справи, що 12.04.2021р.  Ободівським сільським головою видано розпорядження №40 "Про проведення громадського обговорення питання про припинення юридичної особи шляхом ліквідації комунального закладу "Козинецький ЗЗСО І-ІІ ст." Ободівської сільської ради.
Таке питання пройшло громадське обговорення та обговорення на засіданні постійної комісії з питань планування бюджету і фінансів, освіти, культури, спорту, охорони здоров`я, материнства і дитинства, соціального захисту населення та соціально-економічного розвитку сільської території, що підтверджено Протоколами від 15.04.2021р. та від 07.06.2021р..
Рішення "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-П ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації" №739-14/2021 прийнято 08.06.2021р. на пленарному засіданні 14 чергової сесії восьмого скликання депутатів Ободівської сільської ради, шляхом поіменного голосування, а саме: з 20 присутніх депутатів "за" проголосували 15 депутатів, "проти" - 5, "утрималось" - 0.
З огляду на викладене, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не було допущено процедурних порушень в частині порядку проведення голосування, оприлюднення проекту рішення.
Водночас, на переконання позивача, прийняття оскаржуваного рішення відбулося без громадського обговорення в педагогічному колективі школи, батьківських зборах, громаді села Козинці та профільному профспілковому комітеті.
У відповідності до ст.8 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.
Згідно ст.13 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 32 Закону України "Про повну загальну середню освіту" (Закону № 463-IX), реорганізація і ліквідація закладів загальної середньої освіти у сільській місцевості допускаються лише після громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника. Обов`язку проведення громадських обговорень щодо реорганізації і ліквідації закладів загальної середньої освіти на території міста ст.32 вказаного Закону не містить.
Поряд з цим, основні вимоги до організації і проведення органами виконавчої влади консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики (далі - консультації з громадськістю) визначає Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010р. №996 (Порядок №996).
Відповідно до п.5 вказаної постанови, органам місцевого самоврядування під час проведення консультацій з громадськістю та утворення громадських рад при органах місцевого самоврядування рекомендовано керуватися затвердженими цією постановою Порядком і Типовим положенням.
Згідно п.3 Порядку №996 консультації з громадськістю проводяться з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації та захисту прав і свобод громадян, задоволення їх політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів. При цьому згідно із п.12 Порядку №996 в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які: стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян; стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають на стан навколишнього природного середовища; передбачають провадження регуляторної діяльності у певній сфері; визначають стратегічні цілі, пріоритети і завдання у відповідній сфері державного управління (у тому числі проекти державних і регіональних програм економічного, соціального і культурного розвитку, рішення стосовно їх виконання); стосуються інтересів територіальних громад, здійснення повноважень місцевого самоврядування, делегованих органам виконавчої влади відповідними радами; визначають порядок надання адміністративних послуг тощо.
Відповідно до змісту вказаної правової норми вбачається, що консультації з громадськістю проводяться в обов`язковому порядку з приводу конституційних прав та свобод громадян, зокрема, права на освіту, та щодо розроблення та реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.
З огляду на викладене, оскільки оскаржуване рішення впливає на таке важливе конституційне право жителів с.Козинці у складі Ободівської сільської територіальної громади, як право на освіту, то це є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті відповідного рішення.
Вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.08.2018р. у справі №359/6814/17, від 13.05.2020р. у справі №324/1296/16-а та від 30.12.2020р. у справі №2140/1580/18, від 02.02.2021р. у справі №620/3135/19.
Згідно п.11 Порядку №996, консультації з громадськістю проводяться у формі публічного громадського обговорення, електронних консультацій з громадськістю (безпосередні форми) та вивчення громадської думки (опосередкована форма).
Проведення таких консультацій є необхідним задля дотримання якнайкращого забезпечення інтересів дитини, зобов`язання держави щодо якого визначено у ст.3 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-XII.
Консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій щодо проектів нормативно-правових актів, які стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян, проводяться в обов`язковому порядку (п.12 Порядку №996).
Враховуючи вище викладене, слід звернути увагу на те, що під час проведення консультації з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян, зокрема права на освіту, органам місцевого самоврядування надається можливість вибору форми такої консультації, а саме: публічне громадське обговорення; електронні консультації; публічне громадське обговорення разом із електронними консультаціями.
Згідно до п.13 Порядку №996, публічне громадське обговорення передбачає організацію і проведення публічних заходів: конференцій, форумів, громадських слухань, засідань за круглим столом, зборів, зустрічей (нарад) з громадськістю; Інтернет-конференцій, відеоконференцій. Додатково у рамках публічного громадського обговорення можуть проводитися засідання громадських рад, інших допоміжних органів, утворених при органах виконавчої влади.
Отже, вирішуючи питання реорганізації чи ліквідації навчального закладу, уповноважений на те орган безумовно повинен в першу чергу враховувати інтереси територіальної громади, питання щодо доцільності функціонування навчального закладу є питанням, що становить суспільний інтерес, а тому проведення відповідних громадських слухань за участі громади, педагогічних працівників освітнього закладу в будь-який із передбачених Порядком №996 спосіб є прийнятним.
Як встановлено судом, що з метою врахування думки жителів Ободівської сільської територіальної громади щодо про припинення комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації, Ободівським сільським головою прийнято розпорядження №40 від 12.04.2021р..
Так, 15.04.2021р. в приміщенні комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" за участі Ободівського сільського голови - Ременюка К.В., керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету - Піган В.Л., секретаря сільської ради - Іванченко Л.А., начальника фінансового управління сільської ради - Заставнюк Н.В., головного спеціаліста відділу освіти, культури молоді, спорт, та туризму сільської ради - Грушко І.О., старости Верхівського старостинського округу - Пилипенко М.М., з колективом закладу, батьківської громадськості, жителів с. Козинці відбулося громадське обговорення питання про припинення шляхом ліквідації комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" та складено протокол обговорення.
Вказані обставини сторонами не спростовано.
Тобто, відповідач провів громадське обговорення щодо проекту оскаржуваного рішення у формі громадських слухань, тобто у спосіб, встановлений Порядком №996.
Водночас, з матеріалів справи вбачається та судом не встановлено саме тих процедурних порушень при прийнятті рішення, що оскаржується, які могли б вплинути на кінцевий результат такого рішення. 
Враховуючи вище викладене, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено доводи позивача про відсутність громадського обговорення проекту оскаржуваного рішення.
При цьому, покликання відповідача в оскаржуваному рішенні на ст.11 Закону України "Про загальну середню освіту", який втратив чинність згідно із Законом України від 16.01.2020р. №463-ІХ, як акцентує увагу позивач у позовній заяві, об`єктивно не створює підстав для визнання неправомірності такого рішення.
Також, стосовно доводів позивача про те, що спірним рішенням порушується право її дітей на освіту, як учнів школи, яка припиняється, слід зазначити наступне.
Згідно ст.3 Закону України "Про освіту", кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.
У відповідності до ч.5 ст.5 Закону України "Про освіту", Держава створює умови для здобуття громадянської освіти, спрямованої на формування компетентностей, пов`язаних з реалізацією особою своїх прав і обов`язків як члена суспільства, усвідомленням цінностей громадянського (вільного демократичного) суспільства, верховенства права, прав і свобод людини і громадянина.
Частиною 2 ст.32 Закону України "Про повну загальну середню освіту" передбачено, що у разі реорганізації чи ліквідації закладу загальної середньої освіти засновник зобов`язаний забезпечити учням можливість продовжити здобуття загальної середньої освіти на відповідному рівні освіти.
За даними сторін, найближчим закладом освіти до с.Козинці  (Верхівського старостинського округу Ободівської сільської ради, до якого входить два населених пункти с.Верхівка та с.Козинці) знаходиться в с.Верхівка, а саме комунальний заклад "Верхівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів", до якого, за доводами відповідача, планується підвезення дітей.
З огляду на вказане, підстави стверджувати, що право Декаленко С.М. та Декаленка Р.М. на здобуття освіти є незабезпеченим відсутні.
За вказаних обставин, колегія погоджується з обґрунтованим висновком місцевого господарського суду, що спірне рішення відповідача жодним не порушує прав позивача, як члена Ободівської сільської  територіальної громади, зокрема, права її доньки та сина  на здобуття повної загальної середньої освіти, оскільки таке право може бути реалізовано учнями в комунальному закладі "Верхівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів", розташованого на території Верхівського старостинського округу Ободівської сільської ради.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанцій під час розгляду справи не встановлено обставин, які б доводили, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення право учнів було обмежено.
Відповідно до ст.35 Закону України "Про освіту", загальна середня освіта забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості, її нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, мовними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення. Держава гарантує молоді право на отримання повної загальної середньої освіти і оплачує її здобуття. Повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і може отримуватись у різних типах навчальних закладів.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що чинним законодавством встановлено обов`язковість загальної середньої освіти, однак не встановлено обов`язковості її здобуття лише у конкретному навчальному закладі.
Стосовно доводу позивача про те, що ліквідація школи не може проводитися без консультацій та без врахування інтересів громади відповідного населеного пункту, колегія суддів зазначає таке.
Редакція ст.11 Закону України "Про загальну середню освіту", яка діяла до 01.01.2015р., передбачала, що реорганізація і ліквідація загальноосвітніх навчальних закладів у сільській місцевості, заснованих на комунальній формі власності, допускаються лише за згодою територіальних громад. Проте, на час виникнення спірних правовідносин зазначена норма права втратила чинність.
Слід також зазначити, що у ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989р. №44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-XII, йдеться про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Це означає, що у випадку будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дітей, з урахуванням положень ст.3 Конвенції "Про права дитини", пріоритет повинен надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.
В цьому випадку, на переконання колегії суддів, ліквідація Комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради сприятиме забезпеченню інтересів дітей.
Відповідач при прийнятті спірного рішення діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно, розсудливо і з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.
Крім того, як зазначив відповідач у судовому засіданні апеляційного господарського суду, ціль спірного рішення - отримання освіти дітьми в укомплектованих повноцінних класах та переведення дітей в кращі умови навчання для підвищення якості середньої освіти. Колегія суддів не вбачає підстав ставити зазначене твердження під сумнів. Незгода окремих жителів громади з таким рішенням не може свідчити про його незаконність.
За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заперечення скаржника та відповідні обґрунтування в апеляційній скарзі щодо обставин справи є безпідставними та такими, що не можуть впливати на розгляд справи по суті.
Також, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.08.2021р., яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2021р., судом вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення 14 сесії 8 скликання Ободівської сільської ради від 08.06.2021р. №739-14/2021 "Про припинення юридичної особи комунального закладу "Козинецький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів" Ободівської сільської ради шляхом ліквідації".
Відповідно до ч.ч.9-11 ст.145 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.
З огляду на викладене, колегія вважає вірним висновок суд першої інстанції скасування заходів забезпечення позову, встановлені ухвалою суду від 06.08.2021р. у даній справі, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021р. у справі  №902/798/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Судові витрати судом розподілено з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
                        
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021р. у справі  №902/798/21 – без змін.
2. Справу №902/798/21 повернути до Господарського суду Вінницької області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "19" січня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.