Справа № 463/3147/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р. 
Провадження № 22-ц/811/4225/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у твердій грошовій сумі у розмірі 10000,0 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 з 12 листопада 2011 року. Шлюб був зареєстрований Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Франківським відділом державної реєстрації цивільного стану Львівського міського управління юстиції 12.11.2011 року, актовий запис № 657. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16.02.2019 року, актовий запис № 44. Донька зареєстрована та проживає з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою ОСББ «Васильченка 14» за № 352 від 01.03.2021 року та довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради 08.07.2020 року. З 21.03.2018 року вона працює в ГУ ДМС України у Львівській області, з 23.10.2019 року згідно наказу ГУ ДМС України у Львівській області від 22.10.2019 року № 723-к/тр «Про переведення працівників» працює на посаді головного спеціаліста сектору організаційної роботи ГУ ДМС України у Львівській області, що підтверджується довідкою № 4601.9-1922/4601.9.1-21 від 02 березня 2021 року. Її чоловік, відповідач по справі працює у ТзОВ «Росан-Глобал» з 16.03.2020 року по теперішній час на посаді начальника відділу транспорту (міжнародні перевезення) відповідно до довідки № 1610/2 від 16 жовтня 2020 року. Відповідно до довідки № РГ-0000157 від 16.10.2020 року ОСОБА_1 за період з 16.03.2020 року по 30.09.2020 року отримав дохід у розмірі 39199,85 гривень. Також, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець з основним видом діяльності «49.41 Вантажний автомобільний транспорт» та згідно звітної податкової декларації платника єдиного податку ФОП за три квартали 2020 року отримано дохід у розмірі 66463,0 гривень. Згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2020 року у справі № 463/9067/19 за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки у розмірі 10000,0 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 21.01.2021 року, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 3000,0 гривень. Згідно грошового переказу № 20254048844 від 01.02.2021 року, через «Укрпошта», відповідач надіслав їй 51000,0 гривень аліментів на утримання доньки за період з 25.10.2019 року по дату платежу. За наведених обставин вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як на дружину, з якою проживає їхня спільна дитина, так як відповідач знаходиться в працездатному віці, офіційно працює, окрім того займається підприємницькою діяльністю, інших стягнень по виконавчих документах не має, інших осіб на утриманні не має. Також, рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2020 року встановлено наявність у відповідача транспортних засобів, а саме: напівпричіп марки «KOGEL GN 24», 2003 року випуску; автомобіль марки «VOLVO FH 12» 2002 року випуску згідно листа РСЦ МВС у Львівській області від 07.10.2019 року № 31/13-с-229/Ад. Також, звертає увагу, що вона постійно і самостійно несе всі витрати на утримання дитини та себе в період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а саме оплату продуктів харчування, сплату комунальних послуг, лікування внаслідок частих захворювань. У зв`язку з наведеним, просить позовні вимоги задовольнити повністю.
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково.
Вирішено стягувати з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,0 гривень (три тисячі гривень 00 копійок), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 23 березня 2021 року.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  аліментів на її утримання, у межах суми платежу за один місяць у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,0 гривень (три тисячі гривень 00 копійок).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908,0 гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив  ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним. В апеляційній скарзі зазначає, що погоджується сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трьохрічного віку, проте не погоджується з розміром 3000 грн., які суд першої інстанції вирішив стягувати. Стверджує, що сплачує аліменти в розмірі 3000 грн. на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , заборгованості щодо сплати аліментів не має, перебуває у трудових правовідносинах з ТзОВ «РосанГлобал» та є приватним підприємцем, а середньомісячний його дохід, без врахування витрат та податків, становить 10 566 грн. З огляду на наведене, зазначає, що має можливість сплачувати на користь позивача 2000 грн. щомісячно на її утримання до досягнення їхньою дитиною 3-ох річного віку. В апеляційній скарзі просить рішення Личаківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2021 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задоволити позовні вимоги, а саме: стягувати з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, в розмірі 2000,00 гривень.
24 грудня 2021 року від ОСОБА_5 представника позивачки ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Вважає, що суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів, враховував прожитковий мінімум та життєві потреби позивачки, а також матеріальний та сімейний стан відповідача, та з огляду на обставини справи дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  аліментів на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17 лютого 2022 року, є дата складення повного судового рішення – 21 лютого 2022 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та визначаючи розмір аліментів, суд взяв до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, його сімейний стан та наявність на утриманні інших дітей, батьків,а також, виходив з тих обставин, що відповідач сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000,0 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід.
З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.
Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.11.2011 року, який зареєстрований Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 657 (а.с.10). Шлюб на сьогоднішній день не розірвано.
У шлюбі у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 16.02.2019 року, виданого Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 44 (а.с.11).
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСББ «Васильченка 14» № 352 від 01.03.2021 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради 08.07.2020 року вбачається, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає з позивачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12, 15).
Відповідно до довідки № РГ-0000157 від 16.10.2020 року, виданої Тзов «Росан-Глобал» вбачається те, що відповідач працює з 16.03.2020 року по теперішній час на посаді начальника відділу транспорту (міжнародні перевезення) та за період з 16.03.2020 року по 30.09.2020 року отримав дохід у розмірі 39199,85 гривень (а.с.13, 14).
Разом з тим, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець з основним видом діяльності «49.41 Вантажний автомобільний транспорт» та згідно звітної податкової декларації платника єдиного податку ФОП за три квартали 2020 року отримав дохід у розмірі 66463,0 гривень (а.с.17-18).
Як вбачається з довідки виданої ГУ ДМС України у Львівській області позивач ОСОБА_2 працює на посаді головного спеціаліста сектору організаційної роботи ГУ ДМС України у Львівській області з 23.10.2019 року згідно наказу ГУ ДМС України у Львівській області від 22.10.2019 року № 723-к/тр «Про переведення працівників» та з 10.04.2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.15).
Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, взявши до уваги майновий стан відповідача, стан здоров`я, врахувавши, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000,0 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, прийшов до правильного висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років, оскільки, останній має змогу надавати матеріальну допомогу позивачці в силу свого працездатного віку та стану здоров`я, а визначений судом розмір не буде обтяжливим для відповідача в силу того, що останній працює та отримує дохід.
Колегія суддів вважає, що скаржник в поданій апеляційній скарзі не спростовує правильності висновків суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 як чоловік позивачки не має можливість надавати їй допомогу до досягнення дитиною – ОСОБА_3 трьох річного віку в розмірі 3000 грн. щомісячно.
Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2021 рокузалишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2021 року- залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

Н.П. Крайник